100 
flyde sammen, nemlig Glacier du Taléfre, Gl. de Léchaud 
og Gl. du Géant. 
Man kan lettest overbevise sig om, at en saadan 
umærkelig fremadskridende Bevægelse. virkelig finder 
Sted, i de Tilfælde, i hvilke Gletscheren er i Begreb 
med at rykke fremad ved den nederste Ende. Med 
uimodstaaelig Magt skyder den da den Mur af Grus og 
Klippeblokke, som den selv har dannet ved sin nederste 
Grændse (Endemorænen),- hen foran sig og ødelægger, 
hvad den træffer paa sin Vej; den oproder Jorden, ka- 
ster de kraftigste Træer om, knuser Menneskeboliger og 
fører dem videre med sig. 
Under de sædvanlige Forhold, da Gletscheren til- 
syneladende staaer stille, kan den opmærksomme Iagt- 
tager, der gjentagne Gange og til forskjellige Tider be- 
søger den samme Gletscher, dog ogsaa bemærke Bevæ- 
gelsen, derved at Gjenstande som Stene og Klippeblokke, 
der findes paa Gletscheren, og som tjene ham til Kjende- 
tegn paa Veien, efterhaanden skifte Plads, en Iagttagelse, 
som endog kan gjøres i kortere Tid ved Hjælp af Maale- 
Instrumenter. Nogle mere .bekjendte Exempler paa saa- 
danne Iagttagelser fortjene at omtales her.  Natur- 
forskeren Hugi fra Solothurn beskjæftigede sig i Aaret 
1827 med Undersøgelser over Gletschernes Natur og op- 
holdt sig i den Hensigt paa Unteraargletscheren, paa 
hvis Midtmoræne han havde opført en Hytte af Sten- 
blokke, hvis Beliggenhed han nøje havde angivet. Da 
Agassiz 14 Aar senere undersøgte denne Hyttes Belig- 
genhed, stod den 4884 Pariser Fod længere nede paa 
Gletscheren og havde saaledes i Gjennemsnit tilbagelagt 
3497 om Aaret. 1 Aaret 1789 efterlod Saussure en 
Stige paa Glacier du Geéant; 44 Aar senere fandt 
