105 
Gletscherne ere Ismasser, som gjennemrisles af tyk- 
kere og finere Vandaarer, og derfor holder Temperaturen 
i det indre sig paa Frysepunktet, ligesom i enhver 
Blanding af Is og Vand. Det Tryk, som de højere- 
liggende Lag udøve paa de lavere, har dels tilfølge, at 
der dannes en utallig Mængde haarfine Revner, hvorved 
Isens Sammenhæng bliver svækket, dels at Frysepunktet 
bliver lidt lavere for den Is, der er udsat for Presningen. 
Dette kan kun ske, idet fri Varme bliver bunden, d. e., 
idet noget Is smelter og bliver til Vand. Da Vand har 
mindre Rumfang end Is, bliver der herved vundet Plads, 
og Isens Dele kunne give efter for Trykket og forskyde 
sig. Da Vandet, som omgiver dem, kan vige tilside og 
flyde ned, bliver det ikke udsat for Tryk, og Frysepunk- 
tet bliver derfor ikke lavere; saaledes kommer Vand paa 
0? i Berøring med Is under 0”, hvilket har til Følge, 
at Vandet fryser, og at de Dele, som ere skilte fra hver- 
andre ved Trykket, igjen fryse sammen. Det er denne 
Proces, som stadig gjentager sig i det indre af Gletsche- 
ren, og som -giver Gletscherisen dens Bøjelighed og Be- 
vægelighed. Den bekjendte Fremtoning, at to Stykker 
Is paa 0” kunne fryse sammen, naar de trykkes tæt 
mod hinanden, (Isens saakaldte Regelation), saavel som 
at man kan danne faste Sneboldte ved at knuge Sne 
paa 0? sammen, forklares paa samme Maade og kan 
tjene til Oplysning om, hvad der i det store foregaaer i 
Gletscherne. Endnu mere oplysende ere de Forsøg, som 
Fysikere have anstillet med særegne Apparater, hvilke 
vise, at Isen ved Presning kan antage de forskjelligste 
Former. Det er ikke mulig her at gaa nærmere ind paa 
disse Forhold, der ere saa vigtige for Gletschernes 
Fysik; vi henvise derfor til den udførlige, paa egne 
