110 
eftervise, at de tidligere have havt en større Udstræk- 
ning. Kun ved de Spor, som Gletscherne have efterladt, 
kan man vide, om de engang have været tilstede; kun 
disse Spor give os en Ledetraad i Haanden til at besvare 
Spørgsmaalet om Istiden i det hele taget og især om 
Gletschernes Udstrækning over Jordoverfladen. 
At Gletschere tidligere have været tilstede viser sig 
først og fremmest ved, at Klipperne i Dalbunden og Side- 
væggene ere afslebne og glatte, ved at alle fremragende 
Spidser ere afrundede i Forbindelse med, at alle de glat- 
tede Flader ere furede og ridsede.  Rigtignok ere disse 
Spor i Tidens Løb mange Gange igjen udviskede paa 
Klippevægge, der have været udsatte for Vejrligets Ind- 
flydelse; men paa andre Steder, navnlig hvor Overfladen 
blev bedækket og beskyttet af Gletscherdynd øg Muld- 
jord, have de holdt sig fortræffelig.  sSaadanne afslebne 
Klipper finder man langt nede i Schweizerdalene, ogsaa. 
i dem, hvor der nu ikke mere findes Gletschere, ja end- 
og langt borte fra det nuværende Gletschergebet, f. Ex. 
paa Jura, hvor der ved Jernbanens Anlæggelse paa mange 
Steder, især i Egnen ved Neuenburg, er fremkommet 
Gletscherslibninger af en vidunderlig Friskhed. Paa mange 
Dalvægge kan man skarpt og nøje skjælne den Grændselinie, 
nedenfor hvilken Klipperne ere afrundede og glattede, thi 
ovenfor denne Linie vise de sig pludselig stejle og sønderrevne, 
ujævne og kantede (se Billedet paa foregaaende Side). Naar 
man forfølger denne Grændselinie op gjennem Dalen, seer 
man den tilsidstfalde sammen med den nuværende Gletschers 
Grændselinie, medens den dybere nede i Dalen kan være 
indtil 2000 Fod højere end Gletscherens Niveau nu fortiden, 
hvilket f. Ex. er Tilfældet med Unteraargletscheren. Med 
Slibningen af Klipperne staa de ridsede Kiselstene eller 
