112 
ved den nederste Ende af Zirichersøen, afbrudte Side- 
moræner paa begge Sider af Søen og en Endemoræne 
nedenfor den, paa hvilken en Del af Byen Zurich ligger; 
en 100 Fod høj, bueformig Moræne omgiver Nordenden 
af Sempachersøen paa den forhenværende Reuszgletschers 
Omraade. En berømt Geolog fra Zurich, Escher von 
der Linth, har især gjort sig fortjent ved Bidrag til Kund- 
skaben om disse gamle Moræner i Schweiz. Morænerne vise 
stedse, at Gletscherne have dvælet i længere Tid i samme 
Udstrækning. Dersom Gletscheren derimod uafbrudt og 
lidt efter lidt trækker sig tilbage, blive Sten- og Grus- 
masserne ikke ophobede til Moræner, men efterladte ad- 
spredte rundt omkring. 
Det er de paa denne Maade omstrøede Vandreblokke 
eller saakaldte erratiske Stene, om hvilke der allerede i 
Begyndelsen var Tale, som give det sikreste Bevis for 
den forbavsende Udstrækning, som Gletscherne have havt 
i en tidligere Periode. Nøjagtig at forklare den Maade, 
paa hvilken de forekomme, de forskjellige Stenarters 
egenlig Hjemsted, den Vej, ad hvilken de ere komne, 
og Grændserne for deres Udbredelse er en stor Opgave, 
af hvis Løsning en Naturforsker fra Neuenburg, Professor 
Arnold Guyot (nu i Princeton i N. Jersey), fortrinsvis 
har gjort sig fortjent, idet han i aarevis er draget om 
paa de fjerneste og utilgængeligste Fjeldørkener i Høj- 
bjergene med Hammer og Højdebarometer for at finde 
de oprindelige Lejesteder for talrige Bjergarter, der i 
lang Tid kun havde været kjendte som Rullesten, men 
som ingen endnu havde seet som faste Klipper. Hans 
Arbejder ere nedlagte i det naturvidenskabelige Selskabs 
Bulletin i Neuenburg fra Aaret 1847 af. Til ham sluttede 
andre Geologer i Schweiz sig, ogEscher von der Linth 
