114 
Mont Cervin, Jomfruen o. s. v. findes; den strakte sig 
vifteformig ud over Genfer-, Neuenburger-, Murtener- og 
Bielersøen, og idet den stødte paa Jurakjeden, steg den 
paa den ene Side ivejret indtil Perte du Rhåne og sæn- 
kede sig paa den anden indtil Egnen omkring Aarau. 
Guyot har bevist, at den, formodenlig paa Mont Sion 
ved Genf, mødtes med to andre Gletschere, der kom fra 
Syd og Sydvest, Arvegletscheren, en Fortsættelse af 
det nuværende Ishav paa Montblanc, og Iséregletsche- 
ren, som, idet den trængte frem. gjennem Søerne ved 
Annecy og Bourget, udmundede i Rhonegletscheren. Efter 
Rhonegletscheren var Rhingletscheren den mægtigste; 
den udsprang i mange Årme i Graubinden, trængte frem 
gjennem Rhindalen, udbredte sig vifteformig over St. 
Gallenlandet og Bodensøen og støttede sig hinsides denne 
til Hågaus vulkanske Høje og de svabiske Molassebjerge. 
Den Strækning, som fandtes mellem disse to Gletschere, 
indtoges af tre andre, Aargletscheren, der trængte 
frem gjennem Brienzer- og Thunersøen og støttede sig 
til Rhonegletscheren; Reuszgletscheren, der opfyldte 
Vierwaldstådter-, Zuger- og Sempachersøen og trængte 
frem til Baden i Schweiz; Linthgletscheren, der trængte 
sig frem gjennem Zirichersøen og kilede sig ind mellem 
Reusz- og Rhingletscheren. Paa Alpernes Sydside stege 
flere Gletschere ned i Sletterne i Piemont og Lombar- 
diet, saaledes Langenseegletscheren, Veltlinglet- 
scheren og Gardagletscheren, paa hvis Moræner 
Slaget ved Solferino stod. 
Det er disse Beviser, paa hvis Grund Læren om Is- 
tiden efterhaanden er fremvokset og sikret; alle Geologer 
i Schweiz have ogsaa sluttet sig til denne i Begyndelsen 
saa utrolige, heftig bekæmpede og betvivlede Lære og 
