115 
arbejdet med til endvidere at udvikle den; saaledes 
foruden de allerede anførte den af Videnskaben højt 
fortjente Raadsherre Peter Merian fra Basel, Profes- 
sorerne Studer i Bern, Mousson i Zurich og Oswald 
Heer i Zurich; denne sidste har givet en interessant 
Skildring af Gletschertiden i sin »Urwelt der Schweiz« 
(1865). 
Snart kom der ogsaa Bekræftelse derpaa fra andre 
Lande, og tidligere gjorte Iagttagelser (navnlig i det 
nordlige Evropa) fik deres rigtige Udtydning. En æl- 
… dre Angivelse om, at Gletscherne i Pyrenæerne forhen 
havde havt en betydeligere Udstrækning, blev paany be- 
kræftet og nøjere beskrevet af Professor Martins i 
Montpellier i anden Del af hans interessante Bog: »Fra 
Spitsbergen til Sahara« 1868; i Vogeserne og Schwarz- 
wald; hvor der nu ikke mere findes Gletschere, er der 
med Sikkerhed eftervist Spor af forhenværende Gletschere, 
i førstnævnte af Hogard (Annales d”émulation du Dep. 
des Voges 1847) og Collomb (Glacier des Voges 1847), 
i sidstnævnte af Frommherz, der tydelig beskrev de 
gamle Moræner, men forklarede dem urigtig.  Polerede 
Klipper har Forfatteren selv iagttaget i Bårenthal paa 
Feldberg. Lignende Iagttagelser bleve gjorte i Kar- 
patherne, i Altai, i Kavkasus og paa Libanon (hvor efter 
Dr. Hooker de berømte Cedere staa paa gamle Moræner). 
Om Storbritannien vide vi fra Lyell, at det nordlige 
England tilligemed Skotland og Irland i Istiden for en 
Del var bedækket med Gletschere. Skandinavien laa i 
denne Tid efter Bøhtlingks (1840), Kjerulfs (1860) 
og andre Naturforskeres Undersøgelser omtrent 600 Fod 
lavere end nutildags, og de Dele, som ragede op over 
Havet, vare bedækkede af et Istæppe, hvorfra Gletscherne 
8" 
