1i7 
Tilstand, havde en uhyre Udstrækning, en Gletscher- 
periode (Glacialperiode), som vi dog altid kortest 
og simplest kunne betegne som Istid. 
Man kunde tro, at for at forklare en saa overordenlig 
Udstrækning af Gletscherne var det nødvendigt at antage, 
at Klimaet havde været bitterlig koldt; men dette er ikke 
Tilfældet. Vi vide, at vedholdende, streng Vinterkulde 
uden Afvekslen af Tø og Frost hindrer Gletscher- 
dannelsen, hvorimod kjølige Sommere, der ere rige paa 
atmosfæriske Nedslag, begunstige den særdeles. — Efter 
Martins vilde en Middeltemperatur, som kun var 4? 
lavere end den, der haves i Schweiz, være tilstrækkelig til at 
give Gletscherne samme Udstrækning, som de have havt 
i Istiden. Der hersker endnu megen Tvivl om, hvorledes 
man skal forklare en saadan Formindskelse af Varmen, 
der synes saa meget mere paafaldende, som Tiden for den 
slutter sig til den tertiære Tid, hvis Temperaturforhold 
vare højere end de nu stedfindende. Man har kaldet geolo- 
giske, meteorologiske og astronomiske Aarsager til Hjælp. 
Man fremhævede saaledes, at Alperne tidligere havde 
været betydelig højere og derpaa atter havde sænketsig, og at 
der samtidig havde fundet en Sænkning Stedi det nordlige Ev- 
ropa, hvorved Ishavet kunde træde ind i Østersøen; fremdeles 
at der endnu bestod en Forbindelse mellem England og Frank- 
rig, som foreskrev Golfstrømmen en anden Vej; Savnet af 
den snesmeltende Føhnvind, som man søgte at forklare 
ved, at Sahara tidligere var bedækket af Havet, tilligemed 
andre Forandringer i Fordelingen af Land og Vand og 
de dermed sammenhængende Hav- og Luftstrømninger' 
Da alt dette dog ikke syntes at ville strække til, saa 
tænkte man paa en Forrykning af Jordaksens Stilling eller 
paa en Forandring af Jordbanens Excentricitet, som blev 
