129 
begze Sider af 4—5000 Fod høje Fjelde. Vakre Birke- 
lier dække disses nedre Skraaninger indtil en Højde af 
omtrent 2800 Fod; kun 'hist og her seer man nøgne Vægge, 
og over Birkegrændsen er der Vidiekrat og lysegrønne 
Skraaninger lige op til den evige Sne. Over Højden af 
alle de Fjelde, som omgive Fjordens indre Dele, breder 
Justedalsbræen sit lysende Snehav, nedentil kantet med 
en Rand af blaagrøn Is, og i de dybe Dale, som fra 
Fjorden skjære sig ind mellem Fjeldene, nedsender den 
de pragtfuldeste Jøkler. Naar Solen paa klare Sommer- 
dage gyder sin Straaleglands over de mørke Fjeldvægge, 
de skummende Snebække og over Sne, Is og grønklædte 
Lier, da er dette Landskab af en Pragt, som søger sin lige. 
Suphelledalen og Bojumsdalen ere to Dalfører, som 
fra Bunden af Fjorden løbe ind mellem Fjeldene. I den 
første. støder man efter en Times Vandring fra Søen paa 
den store Suphellebræ, en lige nede i Dalbunden "liggende 
Jøkel, hvis laveste Rand fandtes at ligge blot 150 Fod 
over Havet. Først i Norges mordligste Dele træffer man 
Bræer, som gaa saa langt ned, og selv her høre de til 
de største Sjeldenheder. Suphellebræen hænger dog ikke 
sammen med selve Justedalsbræen. Over den hæver sig 
en stejl Fjeldvæg af betydelig Højde, .og øverst paa 
denne ser man højt mod Himlen Justedalsbræens Ismur, 
oventil spaltet i Takker og Spidser af de besynderligste, 
næsten naallignende Isdannelser. Af Hovedbræens uud- 
tømmelige Forraad forsynes Suphellebræen stadig ved de 
hyppige Nedstyrtninger med ny Is, eftersom den gamle 
tøer' bort,- og Isskredenes tordnende Brag skal da kunne 
høres: milevidt ud gjennem Fjorden. 
Inderst i Bojumsdalen finder man ogsaa en stor 
Jøkel, Bojumsbræen, hvis laveste Rand ligger 400 Fod 
Fjerde Række. III. 9 
