133 
østligere (Fjærland, Vejtestranden, Justedalen), findes 
endnu 16 af de vestlige Planteformer, og mange Arter 
af østlig Udbredelse, som endnu findes i Vig, mangle. 
Man skulde. heraf være berettiget til den Slutning, at 
Klimatet i de til Justedalsbræen stødende Egne maa være 
af en mere insulær Karakter, en Slutning, som senere 
ved meteorologiske Observationer er bleven fuldstændig 
bekræftet. 
se 
Jo længere man trænger ind mod Øst, desto højere 
og stejlere blive Fjordenes og Dalenes Sider, og enkelte 
af indre Sogns Egne, saasom Nærøfjorden, Dalene i Ur- 
land og Aardal, fremvise en Natur af en næsten af- 
skrækkende Vildhed. Mangesteds er der saa trangt, at 
man for lange Tider af Aaret ikke seer Solen. Paa Lær- 
dalsøren er den saaledes borte i 27 Uger af Aaret, og 
ved Nærøfjorden fortalte Bønderne endog om et Sted, 
som kaldtes »Solløisa«, fordi Solen her ikke engang paa 
Sanctehansdag formaaede at trænge ned i Dybet. Men 
disse trange Kløfter i de øde Fjeldørkener ere dog om 
Sommeren at ligne med naturlige Drivhuse"), Sommer- 
solen opheder de sorte og graahvide Fjeldmure og frem- 
bringer en næsten tropisk Hede. Mangengang er Fjeldet 
saa brat, at de flere tusinde Fod høje Fjeldvægge ere 
ganske nøgne; men i enhver Rift og paa enhver nok saa 
lille Afsats, hvor Jord kan samles, spirer det frodigste 
Græs, og Bønderne hente mangesteds med Livsfare paa 
svimlende Stier deres Hø, som de afskjære med en kort 
Sigd og styrte ud over Fjeldet, eller de bære det lang 
Vej paa Ryggen, før de kunne faa det i Hus. 
”) I Lærdal hænder det undertiden, at Bygget modnes i 9 Uger. 
