137 
gjennemstrømme dem og danne Stryg paa Stryg, Fos 
"paa Fos; kun sjelden sagtne de deres Løb og danne dybe 
" Indsøer. Himmelhøje Fjeldmure med glitrende Bræer paa 
Toppene staa paa begge Sider og trænge sig ofte saa 
nær sammen, at hele Kløften udfyldes af Elven, der 
skummer og larmer, som om hver Vanddraabe stred for 
at bane sig Vej. Over de svimlende bratte Fjeldvægge 
styrte Bække og Smaaelve ned. Man seer ofte Fosse paa 
flere hundrede Fod, ja enkelte angives endog at have et 
lodret Fald af indtil 2000”. Nogle opløses under Faldet 
til et fint Skum, der som et gjennemsigtigt Slør hænger 
ud over Fjeldet og føres af Vinden snart til den ene, 
snart til den anden Side. Under heftig Regn dannes 
nye og atter nye Fosse; smaa Bække svulme op til Elve, 
og Vandenes Larm bliver bogstavelig talt bedøvende. 
Gjennem den vilde Ur, som sjelden mangler under Fjeld- 
siden, fører Vejen eller Stien, om den findes, snart nede 
ved Elven, snoende sig mellem nedrasede Klippestykker 
saa store som Huse, snart højt oppe i Uren under de 
udoverhængende Fjeldmure. Paa sine Steder maa man 
endog for at komme frem rejse mellem Fjeldet og Fossen, 
som.styrter ud over det, og langs Indsøerne er det ofte 
aldeles umuligt at komme frem uden at benytte Baad. 
Der er ikke meget Skov i en saadan bergensk Dal, men 
den, som er, trives desto bedre, at sige, hvis den faaer 
Lov at vokse i Fred. Gaardene ligge spredte, og der er 
ofte 1 Mil ja mere gaardimellem, skjøndt hver dyrkbar 
Plet trolig er benyttet, saa man endog kan finde Ager- 
pletter, der ikke ere synderlig større, end at de kunne 
skjules med en Paraply. 
