154 
at have gjort den samme Iagttagelse; men maaske kan 
denne stilles i Klasse med den Erfaring, at Flagermus i 
Hungersnød angribe og opæde hinanden, hvilket efter den 
sidstnævnte. Forfatter hændte de samme HesteskQnæser 
ved de Myotus”'er, som de selv havde udsuget. Efter 
andre Iagttagelser skal den samme Hesteskonæse udsuge 
Høns og Duer”), og om den større Art (Rh. ferrum 
equinum) siger Kolenati, at den »om Natten .flagrer 
om i Kløfterne i Nærheden af Raadyr og Gemser, og at 
den ligeledes omsværmer Egernrederne«. Men disse for= 
mentlige Iagttagelser trænge vistnok i en ikke ringe Grad 
til Stadfæstelse. At (ifølge Koch) visse Bladnæser skulle 
sætte sig paa Kvæget og pille Bræmselarverne af dem, 
bør ogsaa anføres her, da det jo kunde tænkes, at 
dette havde givet dem Smag for at suge Blod. 
Saavidt de ældre Beretninger. Den Ilte April1865 med- 
delte Prof. Huxley det zoologiske Selskab i London nogle 
Undersøgelser, som han havde anstillet over Mavens Bygning 
hos de forskjellige større Grupper af Flagermus. De egen- 
lige frugtædende Flagermus (Flyvehundene) have en meget 
lang, tarmformig Mave; hos de insektædende har den 
enten den fra Rovdyrene bekjendte Form eller er kugle- 
rund med Mavemunden og Maveporten liggende tæt ved 
hinanden. Men en tredie højst ejendommelig Form har 
den hos en lille Gruppe af mindre Bladnæser (Des- 
modus), som ogsaa i andre Henseender afviger betydelig 
fra de sædvanlige, navnlig ved at Næsebladet kun er 
lidet udviklet, ved at .de have to meget store mejseldan- 
”) Den lagttagelse, som ligger til Grund derfor, er formodenlig føl- 
gende: »En Grusier, som boede i en Klippedal ved Floden Chram, 
beklagede sig i 1845 for mig over, at hans Duer oftere om Natten 
fik smaa Saar med opsvulmede Rande.« Phyllorhina vittata 
(paa Øen Ibo ved Mozambik) omflagrer Palmetræerne og skal 
drikke Palmevinen. 
