156 
selv seet H.s Afhandling; af en velvillig Beretning paa 
anden Haand vidste han imidlertid, at den ovennævnte ud- 
mærkede Anatom havde fundet Maven forsynet med en 
meget lang tarmformig Blindsæk. Denne Beretning maatte 
saa meget mere overraske, som der i Owens Odontografi 
foreligger en Notis om Tarmkanalen hos den nævnte Fla- 
germus-Slægt, der slet ikke omtaler nogen særegen Bygning 
af Maven, men kun siger, at Tarmkanalen strækker sig i 
en næsten lige Linie fra Maven til Anus. Denne tilsyne- 
ladende Uoverensstemmelse mellem Angivelserne havde for- 
anlediget Meddeleren til at undersøge Maven og Tarmka- 
nalen hos Desmodus fuscus, en Art, som er meget al- 
mindelig i Brasilien og navnlig i Hulerne omkring Lagoa 
Santa, og hvoraf han havde hjembragt nogle Exemplarer. 
Han foreviste et Præparat, som beviste, at den af Huxley 
opdagede forunderlige Form af Mave ogsaa fandtes hos 
denne Desmodus-Art. Det snevre Spiserør aabner sig i 
en meget lille Mave, .der til højre gaaer over i Tyndtarmen, 
uden at der er nogen anden udvendig synlig Grændse mel- 
lem Maven og Tarmen end den, der betegnes ved Galde- 
gangens Indmunding neppe 11 Linie fra Mundingen af 
Spiserøret. Til venstre fortsætter Maven sig i en aldeles 
kolossal tarmformig Blindsæk, der har fuldkommen den dob- 
belte Vidde af Tarmen, og som først løber mod venstre, 
men i Midten af sin Længde pludselig danner et Knæ og 
bøjer om i modsat Retning, saa at den sidste Halvdel løber 
langs med og ovenover den første, løst hæftet til den ved 
Bindevæv, og ender blindt tæt ved dens eget Udspring fra 
Maven. Paa Grund af den omtalte Bøjning kan dette 
mærkværdige Vedhæng ikke strækkes ud i en fuldkommen 
lige Linie, men naar man strækker det saa meget, som man 
kan, viser det sig at have den overraskende Længde af 
5 Tm. 7 Lin, eller med andre Ord: Mavens tarmformige Ved- 
hæng er omtrent dobbelt saa langt som selve Flagermusen. 
Tarmen, der ligger viklet op i meget talrige og tætte 
Bugter. har overalt samme Vidde og maaler udstrakt om- 
trent 11 Tommer. Prof. Peters i Berlin havde skriftlig 
underrettet Meddeleren om, at en i alt væsenligt lignende 
Form af Maven fremdeles findes hos den ogsaa i den øv- 
rige Bygning og navnlig i Tandforholdet Desmodus saa 
nærstaaende Slægt Diphylla, og han var ved denne Med- 
delelse bleven yderligere bestyrket i den Anskuelse, som 
hans i Brasilien gjorte Erfaringer havde ført ham til, at 
kun Desmodus og den lignende Diphylla, men in- 
gen andre brasilianske Bladnæser, suge Blod, saa 
