166 
Fordel og komme til at indtage en fremragende politisk 
Stilling paa Grund af sit udbredte Solskin og den deraf 
følgende Tilgang af Bevægkraft. Den Tid vil komme, da 
Evropas Fabriker maa standse deres Virksomhed af Mangel 
paa Stenkul; da vil Øvre- Ægypten indbyde de evropæiske 
industridrivende til at flytte deres Maskiner og opføre 
deres Fabriker paa den faste Grund langs med Nilens 
Alluvialslette, hvor man kan raade over en Kraft, der vil 
være tilstrækkelig til at sætte langt flere Væverstole igang 
end selv hundreder af Manchesterfabriker eje. 
»Jeg opsætter til en anden Gang at besvare det vig- 
tige Spørgsmaal: Hvorledes kan Evropas uregelmæssige Sol- 
skin benyttes til regelmæssig Bevægelse af Maskiner, idet 
man opsamler den og anvender de sammenpressede Kraft?” 
(A. B.) 
2. Formodede Grundstoffer. Ved det svenske Viden- 
skabs Akademies Aarsfest meddelte Professoren i Minera- 
logi Nordenskiøld i den sædvanlige Oversigt over hans 
Videnskabs Fremskridt i det forløbne Aar følgende Oplys- 
ninger om nogle formodede nye Grundstoffer, af hvilke det 
ene er en gammel Bekjendt, hvis Ægthed har været endel 
omstridt, medens det andet nu dukker op for første Gang. 
Den i Nærheden af Støkholm værende Bjergart, der 
gaaer under Navnet Stokholms-Granit, adskiller sig fra den . 
sædvanlige Granit og Gneus ikke blot derved, at en bety- 
delig Del af den almindelige Granits Kali-Feldspath er om- 
byttet med Natron-Feldspath eller Oligoklas, et i teknisk 
Henseende vigtigt Mineral, der i 1824 opdagedes af Ber- 
zelius, men tillige derved, at. denne Bjergart er rig paa 
Orthit og forskjellige andre Mineralier, der indholde sjeldne, 
i Jordskorpen kun sparsomt forekommende Grundstoffer. 
Blandt andet har man i Granitbruddene ved Skeppsholmen 
fundet smaa uanseelige Krystaller af et Mineral, 'der 
forøvrigt næsten savnes i Sverige, men forekommer i 
større Mængde ved Brevig og Arendal i Norge, ved Ilmen- 
bjerget i Ural, ved Expailly i Frankrig, i de ædelstenfø- 
rende Sandlag paa Ceylon og paa flere Steder. Dette Mi- 
nerals rene, i deres naturlige Tilstand røde, men efter en 
Glødning farveløse Varietetéer udgjøre en smuk rubin- eller 
diamantlignende Ædelsten, der allerede længe har været 
kjendt af Juvelererne, som paa Grund af dens i Forhold 
til Diamanten ringe Værdi have givet den Navnet Jargon; 
Jargonen eller, som den senere kaldtes, Zirkonen er af 
