167 
megen Betydning, fordi den omtrent er det eneste Raa- 
materiale, man kjender til Fremstilling af Zirkonilte (Zir- 
konjord) og dets Salte. Allerede i 1845 troede Professor 
Svanberg i Upsala at have iagttaget, at Zirkonet iste- 
denfor at være et enkelt Stof indeholdt endnu et Grund- 
stof, for hvilket han foreslog Navnet Norium. Denne Op- 
dagelse blev imidlertid ikke videre forfulgt, og Følgen deraf 
var, at de yngere Kemikere betragtede den med en Del 
Mistro, og at Norium i mange Lærebøger blev strøget af 
Grundstoffernes Række. Nylig har dog Svanbergs Opda- 
gelse fundet Bekræftelse ad spektralanalytisk Vej, idet en 
engelsk Kemiker Sorby har iagttaget, at adskillige ceylon- 
ske Zirkoner, men derimod ikke Zirkoner fra. Norge og 
Ural, give et ejendommeligt Absorptionsspektrum, der frem- 
træder endnu tydeligere, naar man benytter de af de nævnte 
Mineraliers Jordarter fremstillede Salte. De i den Anled- 
ning af Sorby og Forbes anstillede Undersøgelser ere vel 
endnu ikke afsluttede, men synes dog at vise, at Zirkon- 
jorden bestaaer af en Blanding af Ilterne af tre Grundstoffer: 
Zirkonium, Norium og et nyt Metal, der netop udmærker 
sig ved de ovenfor omtalte Absorptionslinier, og for hvilket 
Undersøgerne foreslaa Navnet Jargonium. Saa sparsomt 
forekomme dog disse nye Metaller i Naturen, at man vilde 
have megen Vanskelighed ved blot at fremstille et eneste 
Pund af hver af dem, og de ere saaledes en ny Forøgelse 
af Rækken af de sjeldent forekommende Grundstoffer, hvis 
Betydning i Naturens Husholdning Forskerne hidtil for- 
gjæves have søgt at forklare. Uden en saadan ere de dog 
sikkerlig ikke, og de ville vistnok ogsaa alle, tidligere eller 
senere, vise sig at være til Nytte for Menneskene. Et Ex- 
empel derpaa har man i den i dette Tidsskrift tidligere 
omtalte Anvendelse af Zirkonen til det Drummondske Lys. 
(A. B.) 
3. »Blind som en Muldvarp." I Almindelighed seer man 
ikke noget til Muldvarpens Øjne; det lille Øjeæble, af Stør- 
relse som et Senopskorn eller et Knappenaalshoved, ligger 
nemlig mere eller mindre skjult under Huden, der enten, 
som hos den sydevropæiske Muldvarp (Talpa coeca), gaaer 
hen over det uden at efterlade nogen Øjespalte eller, som 
hos vor almindelige Muldvarp (T. europæa), ,danner en 
tydelig Øjespalte, hvis tykkere Rande som Øjelaag træde 
frem over den omgivende Hud,” Der er ingen Tvivl, siger 
Blasius, om at den sidst nævnte Art virkelig kan se, 
