170 
til Forventningerne, kan naturligvis endnu ikke afgjøres, 
men jeg troer, at man, som saa ofte, naar en ny Ind- 
tægtskilde aabner sig, ogsaa her er strømmet for stærkt 
til for at øse deraf, og at man i sin Iver har undladt 
at se efter, om der ogsaa virkelig var Bund i det Kar, 
man benyttede. 
Forsaavidt De heri ville se udtalt en Ængstelighed 
for at tage fat paa slige Forsøg, er jeg dog bleven mis- 
forstaaet. Jeg har kun villet betone Nødvendigheden af 
at gaa frem med en vis Forsigtighed og af at tage til- 
børligt Hensyn til de valgte Lokaliteters Naturforhold 
for derefter at prøve sig frem, begynde smaat og lempe 
sig efter de Vanskeligheder, der stille sig hindrende ivejen. 
Det kunde synes, at dette var noget, der fulgte af sig 
selv, og dog viser Erfaringen os, i hvor ringe Grad disse 
Fordringer ere blevne fyldestgjorte, hvorledes store Ka- 
pitaler ere gaaede tilgrunde, rige Kræfter bortødslede, 
fordi man i sin Begejstring for Sagen har grebet den an 
med en Voldsomhed og Blindhed, der kun under de 
allerheldigste Forhold kunde have ført til et lykkeligt 
Resultat. Det er vel sandt, at de Forsøg, som for Øje- 
blikket ere paabegyndte elleri alt Fald indledte her hjemme 
i Retning af Østersfiskeri og Østerskultur, ere forsvin- 
dende i Sammenligning med de storartede Foretagender 
navnlig paa de franske Kyster, men denne kyantitative 
Forskjel kan dog ikke siges at udøve nogen væsenlig 
Indflydelse paa Spørgsmaalet. 
Det er ikke min Hensigt at dvæle ved Skildringen 
af disse mislykkede Projekter, eller at gaa nærmere ind 
paa en Omtale af de antydede, nys paabegyndte Forsøg - 
i de danske Farvande. Til Belysning af dette sidste 
Punkt mangler jeg endnu saa godt som alt Materiale, 
