Er] 
men hvad det første angaaer, da troer jeg, at et flygtigt 
Blik derpaa vil have sin Interesse og muligvis kaste" Lys 
over et og andet Punkt i dette Foredrags egenlige Gjen- 
stand: Østersfiskeriet i Limfjorden. 
Den baade som Embryolog og navnlig som Forkæm- 
per for den kunstige Fiskeavl berømte Professor Coste 
havde ved Fusaro-Søen i Omegnen af Neapel gjort sig 
bekjendt med den kunstige Østersavl, som allerede i 
Oldtiden spillede en Rolle i Syditalien. Hans livlige, 
modtagelige Sind lod ham straks ane Muligheden af at 
ophjælpe de franske Østersfiskerier ad denne Vej, og 
med en ægte Franskmands Tillid til Skjæbnen greb han 
Sagen an med en Voldsomhed og Iver, der blev alt 
andet end heldbringende for hans Foretagende. Han 
forstod at vinde den franske Regjerings og Kejserens 
personlige Interesse for sine vidtgaaende Planer, og i 
Foraaret 1858 udlagdes der i Bugten ved St. Brieuc en 
saa umaadelig Mængde forplantningsdygtige Østers, at 
man dermed bedækkede et Areal af henimod 200 Tår. 
Land. I Begyndelsen gik alt godt.  Risknipperne, som 
man havde nedsænket for at opfange Yngelen, viste sig 
om Efteraaret fuldt besatte med Smaa-Østers, alle de 
Gjenstande, man fiskede op fra Bunden, vare bedækkede 
af dem, og Foretagendet syntes at skulle lykkes over al 
Forventning. De Beretninger, som Coste indsendte derom 
til Kejseren, vidne ogsaa ved deres overstrømmende Ud- 
talelser om den store Betydning for Frankrigs Fremtid, 
som han selv tillagde dem; jeg skal tillade mig at citere 
nogle faa Punkter af en Beretning, som han indsendte 
den 12te Januar 1859: »Aldrig have Cancale og 
Granville, selv i deres frodigste Blomstrings- 
periode, frembudtSynet af en saadanOverflod« 
12” 
