173 
Forhold ved St. Brieuce en langt omhyggeligere Under- 
søgelse og ventet med at afsige sin Kjendelse, indtil 
Forsøget var afsluttet. — De betydelige Omkostninger, 
der havde været forbundne med Anlæggene, de store Ud- 
gifter, som Vedligeholdelsen og Tilsynet krævede, viste 
sig efter nogle Aars Forløb spildte.  Yngelen, hvis Frem- 
komst var bleven hilset med saa megen Jubel, og hvor- 
til saa uhyre Forhaabninger vare blevne knyttede, gik 
tilgrunde, førend den kunde frembringe en ny Generation; 
de voksne Østers, der vare blevne udlagte, fandt lige 
saa lidt de Betingelser, der vare nødvendige til Livets 
Ophold, først og fremmest passende Bundforhold, og om- 
kom: Der findes nu kun døde Skaller og tilfældige 
Rester af hele det storartede Anlæg, talende Vidnesbyrd 
om Farerne ved uoverlagt at paabegynde Arbejder af 
denne Natur efter en saa storartet Maalestok. 
I Baie de la Seyne ved Toulon indrettede man, op- 
muntret af det tilsyneladende glimrende Udfald af For- 
søget ved. St. Brieuc, lignende Anlæg.. Moderøsterserne, 
der bragtes dertil dels fra Middelhavet, dels fra Atlanter- 
havet, afsatte rigelig Yngel paa Risknipperne (man talte 
3000 Unger paa en Faskine), men derved blev det og- 
saa. Ungerne naaede aldrig Kjønsmodenheden. Bunden, 
der bestaaer af Ler med lidt indblandet Sand, og som 
er stærkt overgroet med Tang, var uskikket for Østers- 
livet, og der findes nu kun tomme Skaller. 
I Etang de Thau i Nærheden af Cette lykkedes det 
end ikke at faa de indbragte Østers til at forplante sig; 
de voksede godt, men man fik aldrig Yngel, og Forsøget 
opgaves. 
I April Maaned 1863 bleve 50,000 Østers udlagte 
paa 10 Favne Vand nogle Mile østen for Rygen. Ved 
