175 
opstaaer et Slags Rev. Denne Forestilling er imidlertid 
urigtig for mange Tilfældes Vedkommende. En Østers- 
banke kan ganske vist forekomme paa ophøjede Steder 
af Havbunden, men lige saa ofte findes den paa et fladt 
eller endog påa et noget fordybet Terræn. Undertiden 
findes Østerserne sammenvoksede i større eller mindre 
Klumper (saaledes hyppigst paa de fladstrandske Banker), 
men da naturligvis saaledes, at den ene Østers ikke 
forhindrer den anden i at aabne sine Skaller. I Lim- 
fjorden træffes de sjelden sammenvoksede i større Antal, 
og det langt overvejende Flertal findes enkeltvis. De 
ligge der spredte paa Havbunden, snart med den hvæl- 
vede Skal opad, snart med den flade, dog hyppigst paa 
den første Maade. Bankens Rigdom afhænger naturligvis 
(fraseet dens Udstrækning) af den længere eller kortere 
Afstand mellem de enkelte Østers, thi at disse — saa- 
ledes som man undertiden hører fortælle — skulle ligge 
lagvis ovenpaa hverandre, er selvfølgelig ikke Tilfældet. 
Ifølge de Iagttagelser, jeg har gjort ved Hjælp af Vand- 
kikkert paa Limfjordsbankerne, troer jeg at kunne frem- 
kalde et nogenlunde rigtigt Indtryk hos Dem angaaende 
Østersmængden paa en jævn god Banke, naar jeg an- 
giver den indbyrdes Afstand mellem Østerserne til gjen- 
nemsnitlig en Fod. Jeg behøver neppe at tilføje, at en 
saadan Angivelse ikke maa tages lige efter Ordene, eller 
at Østerserne langtfra ligge ligelig fordelte overalt; store 
aabne Pletter findes ofte, ligesom man ogsaa hist og her 
seer hele Flader fuldstændig dækkede af tætliggende 
Østers. Naar Afstanden mellem Østerserne er større 
og Udbyttet af Skrabningen af den Grund ringere, kalde 
Fiskerne ikke længere en saadan Østerkoloni for en 
Banke, men detale om »Strø-Østers«. Grændsen mellem 
