200 
synker Ungen tilbunds og kan fra nu af kun bevæge sig 
ved at krybe. 
De ville nu kunne forstaa, at Korsfiske-Ungerne, som 
svømme omkring i Vandet, kunne føres med dette ind 
til Østersen og tjene den til Næring, men hvorledes de 
voksne Østers, der dog ere beskyttede ved deres Skal- 
pantser, kunne blive Korsfiskens Bytte, er Dem maaske 
mindre klart. Paa Undersiden af Søstjernernes Krop- 
skive findes en Aabning; dette er Munden, som fører 
umiddelbart ind i Maven. Der er ingen Tænder, saa-… 
ledes som hos de fleste Søpindsvin, og Føden kan ikke 
føres til Munden ved Hjælp af Armene; men til Gjen- 
gjæld kan Maven krænges helt ud af Munden. Dette 
finder ogsaa Sted, naar Korsfisken vil bemægtige sig 
en Østers. Den lægger sig da saaledes mod Østersen, 
at Munden og den udkrængede Mave knuges ind imod 
Skallernes Rand. Fra Mavens Vægge afsondres en skarp 
Vædske, som trænger ind imellem Østersens Skaller, og 
som hurtig lammer Lukkemuskelen. Er dette først skeet, 
saa at Skallerne begynde at gabe, gaaer Østersen hurtig 
sin Død imøde. Den skarpe Vædske opløser inden kort 
Tid næsten alle de organiske Bestanddele, som derpaa 
optages af Korsfisken, og naar denne forlader sit Bytte, 
er kun Lukkemuskelen tilbage. 
Forøvrigt leve Korsfiskene ikke alene af toskallede 
Bløddyr, men ogsaa af allehaande Snegle, Fisk, Krebs- 
dyr 0. s. v.. De mindre Dyr optage de uden videre i 
deres Mave, og alle de ufordøjelige Dele, Skaller, Ben 
og lignende Rester, gaa ud igjen ad samme Vej, som de 
ere komne ind; Maven væltes ud, skylles og trækkes 
ind igjen. 
