205 
Smaa-Østersernes Henbringelse til Steder, hvor de ere 
under Menneskets Kontrol, 0. s. v., eller i en mere ud- 
videt Forstand, hvorved altsaa ogsaa menes Østersens 
"Fedning i dertil indrettede Parke. 
Jeg har allerede i Begyndelsen af dette Foredrag 
fremhævet den indgribende Betydning, som adskillige 
Naturforhold (Strømretningerne, Temperaturen, Saltholdig- 
heden 0. s. v.) ville kunne have for Udfaldet af slige 
Forsøg, og det maa her være tilstrækkeligt at udtale, at 
Kundskaben om disse Forhold endnu er overordenlig 
ufuldstændig for Limfjordens Vedkommende. 
Men heldigvis er Fjorden i sig selv saa rig paa 
Østers, at der ved en fornuftig og samvittighedsfuld Be- 
handling af Bankerne neppe nogensinde vil blive følt 
Trang til kunstig Formerelse, selv om der i Frem- 
tiden skulde blive stillet endnu større Krav til dens 
Produktionsevne end nu for Øjeblikket. 
Skulde jeg særlig udpege et Sted, hvor Forholdéne 
synes mig at være af en saadan Natur, at de muligvis 
kunde benyttes i den kunstige Østersavls Tjeneste, da 
vilde jeg henlede Opmærksomheden paa et større Bassin 
i Bugten (den saakaldte Hulkrog) nord for Sundgaards 
Færge ved Oddesund. Dette Bassin kunde maaske ind- 
rettes til en Østerspark. Paa Kortet er det fejlagtig 
afsat med grundt Vand, thi det har en Gjennemsnits- 
dybde af 14—20 Fod, en Længde af omtrent 1500 Fod 
(efter et flygtigt Skjøn) og en Brede af vel omtrent 300 | 
Fod i Gjennemsnit. Det er fuldstændig afskaaret fra 
den udenfor liggende Del af Bugten ved et Stenrev, der 
dog ved Højvande overskylles, men som beskytter det 
imod Tilsanding og Aflejring af Tang og Mudder. Bunden 
er ganske vist ikke heldig for Østers, men naar den 
