23D 
Efter at have gjort Bekjendtskab med disse de laveste 
Former af kjønslig Formering, som vi overhovedet kjende 
i Planteriget, ville vi i næste Afsnit vende os til Be- 
tragtningen af Befrugtningsforholdene hos Alger og Svampe. 
Efterskrift. Efter at ovenstaaende var trykt, har 
jeg havt Lejlighed til at gjøre mig bekjendt med et iaar 
udkommet Arbeide af E. Pfitzer (Untersuchungen iber 
Bau und Entwickelung der Bacillariaceen (Diatomaceen)) 
og derigjennem med de af Wallich, men fuldstændigere 
af den nævnte Botaniker og af Mac Donald omtrent sam- 
tidig gjorte interessante Opdagelser med Hensyn til Kisel- 
algernes Bygning og Udvikling. 
Den ovenfor (S. 217) omtalte besynderlige Udviklings- 
gang, at de ved Kobling dannede Sporer, » Auxosporer«, 
som Pfitzer benævner dem, (3: »Forstørrelses-Sporer«, af 
avEn, Forstørrelse) og de af dem udviklede nye Individer 
ere saa betydelig større end deres Forældre, finder nu sin 
tilfredsstillende Forklaring. For at forstaa den maa vi 
kort betragte Bygningen af Diatomeé-Cellen, om hvilken vi 
ogsaa først ved disse Arbejder faa en nøjagtigere og mere 
omfattende Forestilling. Den bestaaer nemlig ikke, som 
man almindelig hidtil har antaget, af to flade, lidt hvæl- 
vede, ved en »Bindehinde« sammenholdte Skaller, men 
maa tænkes bygget omtrent som en Æske med Laag paa, 
altsaa af to æskeformede Skaller, der ere skudte ind i 
hinanden, og hvoraf den ene selvfølgelig maa være en 
Smule mindre end den anden; Bunden og Loftet i den 
saaledes lukkede Æske ere de to Skallers Hovedflader, 
som ved deres mangfoldige og elegante Forsiringer, især 
i Form af Striber, i saa høj en Grad have trukket saa- 
vel Dilettanternes som de egenlige Videnskabsmænds 
167 
