236 
Opmærksomhed hen paa denne interessante Gruppe af 
Organismer, og Bindehinden er ikke en enkelt Hinde, 
men to over hinanden skudte ringformede Sideplader, 
hvoraf hver med sin ydre Rand er fastgjort til.en af 
Hovedfladerne medens den anden indre Rand ender frit. En 
saadan Bygning af en Plantecelle har, hidtil været ukjendt, 
om man end blandt visse Alger, som Oedogonium, flere 
Desmidiaceer osv., kan finde Analogier. Naar nu en 
Kiselalge deler sig, vige de to æskeformede Skaller ved 
Celleslimens Forøgelse ud fra hinanden, omtrent som 
naar to Led i. en Kikkert trækkes ud fra hinanden; 
Celleslimen deler. sig i to Dele, saaledes at Delingsfladen 
gaaer midt igjennem Cellen parallel) med Skallernes 
Hovedflader og altsaa lodret paa Ringfladerne, og nu 
udskilles der to nye æskeformede Skaller, som vende 
Ryggene mod hinanden, og hvoraf den ene griber ind i 
den. ene af de gamle Skaller, den anden ind i den anden; 
da de to gamle Skaller, der nu helt skilles ad, vare 
… ulige store, maa de to nye naturligvis ogsaa være det 
saavel indbyrdes, som i Forhold til den af de gamle 
Skaller, som de ere skudte ind i. Derimod vil den største 
af de nye være ligestor med den mindste af de gamle. 
Det er nu klart, at Individerne i al Fald i største. Delen 
af de Generationer, der opstaa ved Celledelingen, stadig 
blive mindre og mindre, da det kan bevises, at Diatomé- 
Cellevæggen ikke vokser i Længden (som alle andre Cel- 
lers Vægge, navnlig førend de dele sig). Arten maatte 
saaledes synke ned til stedse mindre Former og tilsidst 
forsvinde, naar ikke en Udviklingsmaade, der kunde gjen- 
oprette det. tabte, fandt Sted; men dette skeer. nu netop 
ved Koblingen eller ved Auxosporens Dannelse (hvilket 
Udtryk er at foretrække, da den Formeringsmaade, hvor- 
ved den bliver til, ikke altid synes at være en Kobling). 
