250 
beregnede for hver af de tre tidligere Tilsynekomster de 
Indvirkninger, som Planeterne ved deres Tiltrækninger 
— havde udøvet paa Kometens Bevægelser, og forudsagde 
dristig, at Kometen i Begyndelsen af Aaret 1759 atter 
vilde komme Jorden saa nær, at den vilde kunne iagt- 
tages "herfra. sæ Hø 
Halley oplevede ikke at nyde sin Triumf ved at 
se sin Forudsigelse gaa i Opfyldelse. Han døde i Aaret 
1742. Men hans Udtalelser vare ikke blevne overhørte 
af Astronomerne, og da Tiden nærmede sig, paa hvilken 
deres Rigtighed skulde prøves, gave flere Mathematikere 
og Astronomer sig til at beregne Tiden for Kometens 
Passage igjennem Periheliet o: det Punkt af Banen, hvori 
Kometen er nærmest ved Solen (Ellipsens eller Parablens 
Toppunkt). Dette Arbejde krævede dengang en umaa- 
delig Tid, idet Theorien for Himmellegemernes Bevægelser 
endnu ikke havde modtaget den betydelige Udvikling, som 
Olbers og Gauss halvhundrede Aar senere gav den. 
Beregningerne fuldførtes af Clairault i Forbindelse med 
Lalande og Madame Lepaute, og Resultatet var, at 
Kometen, forsinket ved Jupiters og Saturns Tiltræk- 
ninger, den 1åde April 1759 vilde passere Periheliet. 
I December 1758 begyndte Astronomerne da med deres 
Kikkerter at søge efter den ventede Komet i de af Be- 
regnerne betegnede Himmelegne. Juleaften lykkedes det 
en ivrig Dilettant-Astronom, en "Bonde ved Navn Pa- 
litsch i Nærheden af Dresden, at finde Kometen, der 
snart efter blev iagttaget fra alle Evropas Observatorier. 
Perihelpassagen fandt Sted den 12te Marts, altsaa havde 
Clairault kun fejlet 30 Dage, og -denne Fejl hidrørte 
fra Datidens unøjagtige Kjendskab til Saturns Masse og 
