2D7 
stændighed har gjort mange vaklende i Troen paa Æther- 
modstandens Existens, men indtil en anden Forklaring 
af det ved Enckes Komet iagttagne Forhold kan gives, 
maa man holde sig til denne. 
Biela's Komet blev opdaget af den østrigske Kap- 
tajn v. Biela i Aaret 1826. Det viste sig straks, at 
ogsaa denne Komet havde en meget kort Omløbstid, 
nemlig 7 Aar og 9 Maaneder og var bleven observeret 
to Gange tidligere. Kometen blev seet i flere Omløb 
uden at frembyde videre mærkeligt, indtil man i 1845 
iagttog det sjældne Fænomen, at Kometen delte sig i to 
Dele. Ligesom Enckes Komet var denne Komet ikke 
meget lysstærk og viste sig kun som en rund svag Taage, 
noget lysere ind mod Midten, men uden nogen Hale- 
dannelse. Men i Januar 1845 bemærkede man pludselig, 
at Kometen havde delt sig i to smaa Kometer, hver 
med svage Spor til haleagtig Dannelse, og som fulgtes 
ad paa deres Vej gjennem Verdensrummet ved Siden af 
hinanden, idet den nordligste og lyssvageste gik lidt 
forud for den sydligste og klareste. I Begyndelsen af 
Februar vare begge Taagerne lige lysstærke, og et Par 
Dage derefter blev den, der før var svagest, den klareste. 
I Midten af Februar skiftede Forholdet atter, og den af 
de to Kometer, der nu blev den klareste, vedblev at 
være det, saa længe de vare synlige. I 1852 blev Ko- 
meten atter synlig fra Jorden, og man iagttog da atter 
de to Smaakometer, der nu stode i en betydelig større 
Afstand fra hinanden end i 1845, men iøvrigt viste 
samme Lysveksel som før. Omstændighederne vare 
denne Gang ikke gunstige for at observere Kometen, idet 
denne kun kunde sees en kort Tid i Morgendæmringen. 
I Aaret 1859 vendte Kometen atter tilbage til Periheliet, 
Fjerde Række. III. 18 
