268 
Flere af de Stjerneskudsværme, for hvilke man til 
Dato har fundet tilsvarende Kometer, bevæge sig i Pa- 
rabler. Disse Sværme maa da være umaadelig lange, 
naar Jorden i en lang Aarrække hvert Aar støder paa 
dem. En saadan langstrakt Sværm har oprindelig ikke 
denne Form, men faaer den først ved at komme indenfor 
Solsystemets Omraade, Ifølge den tredie Keplerske Lov 
komme nemlig de Legemer, der ere Solen nærmest, til 
at bevæge sig hurtigere end de mere bortfjernede, disse 
sidste sakke da agterud, og efterhaanden bliver Sværmen 
mere og mere langstrakt. Kommer Sværmen, medens 
den endnu er mere samlet, før nær til en Planet, kan 
dennes Tiltrækning gjøre Banen til en Ellipse, saaledes 
som jo adskillige Gange er skeet med Kometer. Leverrier 
undersøgte, endnu medens Identiteten af Stjerneskud- 
sværme og Kometer var en ganske ny Opdagelse, hvor- 
længe Novembersværmen har bevæget sig i sin elliptiske 
Bane, idet han forfulgte Sværmens Omløb tilbage i Tiden 
og beregnede Planeternes Stillinger for hvert af disse 
Omløb. Han opdagede saaledes, at Hovedmassen i 
Aaret 126 e. Chr. var kommen i Nærheden af Pla- 
neten Uranus og ved dennes Tiltrækning blev tvungen 
. til at bevæge sig i en Ellipse omkring Solen, ligesom 
i 1767 Lexells Komet af Jupiter blev nødsaget til at 
forandre Bane. 
Vort Kjendskab til Kometernes Natur er saaledes i 
de sidste Aar blevet forøget i betydelig Grad. Men der 
er endnu meget tilbage at undersøge for Eftertiden; saa- 
ledes staa vi med Hensyn til de Kræfter, der foraarsage 
de besynderlige Omvæltninger i disse Hobe af Meteorer, 
endnu påa det selvsamme Uvidenhedens Standpunkt som 
