271 
til at antage, at en Befrugtning forekom; man havde 
endog, f. Ex. hos Bregnerne, mere end en Formodning med 
Hensyn til Maaden, hvorpaa det befrugtende Legeme kom 
hen til det, der skulde befrugtes; men selve Befrugtnings- 
akten var endnu aldrig iagttaget, og paa hvad Maade de 
Legemer, som ansaaes for Kjønsstofferne, virkede sam- 
men, derom vidste man intet med Sikkerhed; Befrugt- 
ningens Væsen var altsaa ukjendt, og det selv hos 
Fanerogamerne, hvis Befrugtningsforhold dengang dog 
kjendtes med temmelig Fuldstændighed, da den store 
Schleidenske Strid lige var sin Ende nær.”) Da paaviste 
først Thuret (1854), hvorledes Befrugtningen foregik 
hos Tangarterne, og godtgjorde yderligere ved Forsøg 
Rigtigheden af sin Opfattelse af de paagjældende Organers 
Natur, og i det næste Aar fik vi af Pringsheim den 
mesterlige Undersøgelse af Udviklingen af en Ferskvands- 
alge, Vaucheria sessilis, ved hvilken han førte os endnu 
videre end Thuret; dennes Undersøgelser havde nemlig 
ikke fyldestgjørende besvaret det vigtige Spørgsmaal, om 
Sædlegemet trænger ind i den kvindelige Kimcelle (Æg) 
og stoflig blander sig med denne, om altsaa en virkelig 
materiel Blanding finder Sted, eller om Sædlegemet kun 
ved en blot Berørings-Paavirkning giver Stødet til Kim- 
cellens videre Udvikling til den nye Plante. Prings- 
heim løste dette Spørgsmaal, og de i samme Aar offen- 
liggjorte Iagttagelser af Cohn over Udviklingen af en 
anden ÅAlge, Sphæroplea annulina, saavel som navnlig hans 
+) Interessant er det at se, at endnu i 1847 benægtede Någeli 
aldeles kjønslig Formering hos Algerne, Rødalgerne undtagne, og 
benyttede endog denne formodede Forskjel som Inddelingsprincip 
i sit Algesystem; i dette finde vi derfor to store Afdelinger, den 
højest stillede, Rødalgerne, med, den laveste, de andre »egenlige 
Ålger«, uden kjønslige Formeringsorganer. 
