274 
saa mange andre Alger, navnlig de egenlige Vandhaar; 
men det, der er mest ejendommeligt for Sphæroplea, og 
som har givet den dens Navn”), er Maaden, hvorpaa 
dens Celleindhold er ordnet; store med vandagtig Vædske 
fyldte Rum (saakaldte »Vakuoler«, r paa Billedet) ligge 
nemlig som klare Perler i dens indre og trænge Celle- 
slimen med dens Bladgrønt og Stivelsekorn ud mod Væg- 
gene og sammen til de Plader, der skille Hulrummene 
fra hverandre”). Saa regelmæssig udviklet er Cellen kun, 
saalænge som den er ren vegetativ; naar den bereder 
sig til Sporedannelse, rives den smukke Bygning i dens 
indre ned, de enkelte Bestanddele kastes mellem hver- 
andre, men af den hele uordenlige Masse fremgaa da til- 
sidst under en uafbrudt Formændring og Omdannelse i 
Cellen et Antal kugleformede Cellekroppe (k i Fig. 1, B); 
det er de vordende Sporer, »Kimcellerne«, der i sig bære 
Muligheden for en ny Plantes Tilblivelse ==), 
”) Sphæroplea af 6paioo, en Kugle, og <z4£oc, fuld 9: den der er fyldt 
med Kugler; Artsnavnet »annulina« betyder »den, der bærer Ringe«. 
+) Foruden de store Vakuoler sees en Mængde smaa og desuden 
mørkere Stivelsekorn. 
””) Med Hensyn til Benævnelsen af de forskjellige hos de lavere 
Planter forekommende Formeringsorganer hersker der endnu selv 
i den videnskabelige Litteratur en vis Usikkerhed. Pringsheim 
kalder saadanne Cellekroppe, hvis Bestemmelse er at befrugtes, 
»Befrugtningskugler«; dette Navn er baade urigtigt, thi de ere 
langt fra altid »Kugler«, og uklart, thi man maa derved snarest 
tænke paa det Legeme, som befrugter, ikke paa det, der skal 
befrugtes.  Ligesaa urigtigt er Ordet »Kimblære«, som især 
bliver anvendt af Hofmeister og andre paa de hos de højere 
Planter forekommende tilsvarende Dannelser. Man kan da meget 
mere passende kalde dem »Æg«, »Ægceller«, »Kimlegemer« (analog 
»Sædlegemer«), »Kimkroppe« eller »Kimceller«, da de i Virkelig- 
heden jo fuldkommen ere Geller, skjøndt de ingen Cellestofhinde 
have; det sidste Ord er vel at foretrække, Cellen, hvori de ligge, 
kunde kaldes »Kimcellegjemme« eller »Kimgjemme«; da Ørsted 
