296 
vikling berettiger ydermere til denne Opfattelse.  Be- 
frugtningen og hele denne Udvikling fuldendes i Løbet af 
Maanederne Maj til Juli; hen paa Efteraaret dø Celle- 
traadene, »Barklaget« farver sig mørkebrunt, og det hele 
Sporehus synker til Bunds; det seer da ud som i Fig. B, 
hvor de mangekantede Figurer angive os de »Barklaget« 
sammensættende Celler; men indenfor se vi Sporen ufor- 
andret, frisk og levende. Ved Spiringen i det kommende 
Foraar iagttages atter en Mærkelighed, den nemlig, at 
Sporen deler sig og danner en Slags Cellevæv i sit indre, 
der først ret kommer til Syne (a i Fig. C), naar Bark- 
laget (b—b) ved Spiringen bliver afkastet; Sporen har 
altsaa frembragt et flercellet Legeme, og først dennes Celler 
er det, hvis Kroppe frigjøres og træde ud som Sværmere 
(afbildede Fig. D), der ved deres Spiring lægge Grund» 
laget til en ny Plante7). Ved denne Udvikling gjør 
Coléochæte en smuk Overgang til de højere med Spore= 
hus forsynede Lønboplanter, navnlig Rødalgerne, 'Krands= 
naalene og Mosserne, og tillige giver den os et meget 
tydeligt Exempel pååa den hos mange lavere Planter 
forekommende Generaåtionsveksel; den kjønnede Plafte 
og den kjønsløse Sporefrugt ere de to med hverandre 
paa lovbestemt Maade afvekslende Generationer: 
Endnu mere indviklet og afvigende er Befrugtnings- 
maaden hos Rødalgerne, som enkelte Botanikere derfor 
ogsaa ere tilbøjelige til åt udskille fra Algerne som en 
egen højere staaende Gruppe.  Kjønsorganerne ere her 
allerede opdagede i Fyrgetyverne af Schweizeren Någeli, 
men Befrugtningsmaaden først i 1867 af de to franske 
%) Man vil ogsaa her let bemærke den Form-Lighed, der findes mellem 
den kjønsløse Sværmer (D) og Sædlegemet (E); Forskjellen er 
tilsyneladende kun den, åt hin er større. 
