314 
forsvinder, saasnart de ere traadte ud af dets Spidse. Naar 
Legetiden er forbi og dermed ogsaa Læggerørets Funktion,” 
skrumper det saa fuldstændig ind igjen, at der kun bliver 
en 11/” lang Papil eller blød Gatvorte tilbage. 
Allerede meget tidligere havde forskjellige Naturforskere 
lagt Mærke til, at der hos Ferskvandsmuslinger af Slæg- 
ten Unio (mindre hyppig hos de mere tyndskallede Ano- 
donter) i Mellem-Evropas Floder i den samme Aarstid 
(April, Maj) fandtes meget ofte gule Æg af den ovenfor 
beskrevne Form, Størrelse og Farve anbragte i forskjelligt 
Antal i Muslingens indre Gjæller (sjelden tillige i de ydre, 
hvori Muslingens egne Æg ophobes). Karl Vogt fandt 
saaledes blandt 100 Muslinger 60, som indeholdt de om- 
talte Fiskeæg eller unge udklækkede Fiske, stundom indtil 
40 i en og samme Musling. Allerede førend man iagttog 
Læggerøret hos Rhodeus amarus. var man kommen under 
Vejr med, at disse Æg ikke kunde tilhøre nogen anden Fisk. 
Der er den Mærkelighed derved, at denne Fisks Æg ud- 
klækkes meget tidlig. d. v. s. Yngelen forlader Æget paa et 
tidligere Udviklingstrin end andre Fiske og trænger altsaa vir- 
kelig til den Beskyttelse, som Opholdet i Muslingegjællen 
kan yde den Dette Ophold varer iøvrigt ikke meget længe 
— Dr. No11 fandt de første Æg den 19de April, de første ud- 
klækkede Unger den 8de Maj og Unger færdige til at for- 
lade Muslingen (5'” lange) den 15de Maj — men synes ikke 
heller at medføre nogensomhelst Ulempe for Muslingen. 
Bitterlingen vælger sin Ammestue godt; thi Ægene have i 
Muslingens sækformige Gjæller. beskyttede af dens øvrige 
bløde Dele (de ydre Gjæller, Kappen) og af Skallerne, saa 
trygt et Barnekammer, som det vel var muligt at skaffe dem, 
og det gjennemstrømmes jo for Værtens eget Aandedræts 
Skyld af uafladelige Strømninger, der paa en Gang tilføre 
dens egne Gjæller og dens smaa Snyltegjæster eller Plejebørn 
friskt Vand. hvilket for Fiskeægenes Udvikling som bekjendt 
er en meget væsenlig Omstændighed. Hvorledes Fisken 
bærer sig ad med at anbringe sine Æg i Muslingens Gjæller, 
er endnu ikke ligefrem iagttaget, men det er klart nok, at 
det udføres ved Hjælp af Læggerøret, og at dette stikkes 
ind i Muslingens Kappehule. Muslingen sidder nemlig næsten 
fuldstændig begravet i Dyndet i en Stilling, der nærmer sig 
meget til den lodrette, saaledes at kun Bagenden af de to 
Skaller og mellem dem de to Kappeaabninger — den større, 
fryndsede, hvorigjennem Vandet idelig strømmer ind, og den 
mindre, glatte, hvoraf det strømmer ud — rage lidt op over 
