316 
»Pelagia quinquecirra (en ved Nordamerikas Kyster op- 
trædende Gople) er altid ledsaget af en Fisk af Silde- 
familien, som opholder sig i Mundarmenes Folder, følger 
med Goplen og, naar den tilfældigvis fordrives, søger tilbage 
til dette sit Skjul. Fra 20 til 30 Stykker har jeg seet svømme 
mellem Mundarmenes Folder. Det er besynderligt nok, at 
de søge Ly der. thi af og til maa en af dem bøde derfor 
med at blive slugt, uden at det forstyrrer de andre det mindste; 
de søge til Gjengjæld deres Føde mellem Armenes Folder, 
ja fortære endog disse, indtil Turen kommer til dem selv at 
blive spiste. Jeg saa paa denne Maade tre tommelange 
Smaafiske blive spiste i Løbet af ligesaa mange Dage" (for- 
modenlig af en Gople, der blev holdt i et Glaskar). — 
Allerede Baser siger (1778): ,,Vore Fiskere, som fange 
Kabliaven ikke langt fra jydske Rev, se ofte i stille og klart 
Vejr en stor Mængde Meduser, af hvilke nogle naa ind- 
til 2 Fod i Tvermaal, og de forsikre alle, at de under 
disse Meduser altid iagttage en Mængde Unger af Torsk, 
Kuller og Sej, som der søge Beskyttelse mod de store 
Fiskes Angreb. indtil de have naaet en Længde af c. 3 Tommer". 
De udførligste Iagttagelser heraf skyldes imidlertid den yngre 
Sars, som har vist, at der er et bestemt Trin i Lofot-Torskens 
Livshistorie, hvori den er knyttet til og søger Beskyttelse 
hos ,,Manæterne", navnlig hos Cyar'ea capillata. Vi til- 
lade os at aftrykke det herom handlende Stykke af Hr. Sars” 
Indberetninger om de 1864 —69 anstillede Undersøgelser an- 
gaaende Torskefiskeriet i Lofoten. 
Under sine ivrige og skarpsindige Bestræbelser for at 
forfølge Torsken paa dens forskjellige Opholdssteder, fra den 
forlader Æget, indtil den som fuldvoksen atter indfinder sig 
paa Legepladsen, havde han en kort Tid tabt Torskeynge- 
lens Spor og var betænkt paa at drage hjem i den Over- 
bevisning, at han havde udstrakt disse Undersøgelser såa 
langt som muligt. ,,Forinden vilde jeg dog endnu gjøre et 
sidste Forsøg og anstille nogle Efterforskninger ved et andet 
Fiskevær. De første Dage gik det mig ikke bedre her, og 
jeg havde derfor næster: ganske tabt Haabet om at finde dem 
igjen, da jeg en vakker, stille Dag, den dte Juli, tilfældigvis, 
idet jeg lod mine Folk ro mig omkring i de dybt indstik- 
kende Bugter der i Nærheden, fik Øje paa en liden Fiske- 
unge, der næsten ganske var skjult under en stor Manæte 
(Cyanea capillata), saa at kun Spidsen af Halen stak frem 
under Manætens Skive. Ved Hjælp af en Haav (Fangenet) 
af fint Gaze fik jeg Manæten og tilligemed den ogsaa Fiske- 
