323 
kalde dem derfor varmblodige Dyr; Frøen og Fisken føle 
vi koldere end vor Haand, ja, som vi endog, rigtig nok 
med Urette, synes, koldere end den omgivende Luft, vi 
kalde dem derfor koldblodige Dyr. Tage vi Thermometret 
til Hjælp, viser der sig ganske vist Forskjel mellem disse 
to Slags Dyr, men de koldblodige kunne blive varmere 
end de varmblodige, naar nemlig Omgivelserne, Vandet 
eller Luften, have en højere Varmegrad. Forskjellen er 
da den, at de varmblodige Dyr ligesom Mennesket have 
en fast Varmegrad, ere stedse ens varme, medens de 
saakaldte koldblodige Dyrs Varmegrad er afhængig af 
Omgivelsernes og paavirkes betydelig af forskjellige ydre 
og indre Forandringer, som paa de varmblodige have en 
forsvindende ringe Virkning. De burde derfor egenlig 
kaldes forskjelligvarme. Blandt de varmblodige Dyr ud- 
mærke Fuglene sig ved at have den højeste Varmegrad, 
imellem 40? og 43? (Celsius), medens Pattedyrenes er 
mellem 35? og 40?. I den ejendommelige Tilstand, der 
kaldes Vintersøvn, synker nogle varmblodige Dyrs Varme- 
grad ganske betydelig, medens Dyret ligger stille hen 
uden at tage Føde til sig. I denne Tilstand, hvor alle 
Livsvirksomheder, Aandedrættet, Kredsløbet o.s.v., ere 
overordenlig svage, nærme Varmeforholdene sig stærkt 
til de koldblodige Dyrs, navnlig ved den ejendommelige 
Mangel paa Evne til at modstaa ydre Indflydelser. Men 
Afhængigheden er ikke absolut; saavel hos de varm- 
blodige Dyr under Vintersøvnen som hos de koldblodige 
findes en Egenvarme, og Thermometret vil som Regel 
vise os det koldblodige Dyrs Varmegrad noget højere 
end Omgivelsens. Kun i det Tilfælde, at den ydre 
Varmegrad pludselig stiger, vil Dyrets stundom ikke hur- 
tig nok kunne vinde med, saa at den forbigaaende kan 
77 Meg 
