327 
Den modsatte Forandring, at Hudkarsystemet ud- 
vides og lader en større Vædskemængde komme til Over- 
fladen, betinges af en høj Varme. I Regelen vil denne 
dog være under Legemsvarmen og derved en Afkøling 
kunne finde Sted, men selv om Luftens Temperatur er 
højere end Legemets, vil den af den rigeligere Vædske- 
tilstrømning foranledigede Svedafsondring og Fordampning 
frembringe Afkøling. løvrigt er der al god Grund til at 
antage, at ydre Varme foranlediger en Formindskelse af 
Varmeudviklingen, ligesom Kulden bevirker en Forøgelse, 
men det gjælder om alle disse Modvægtsbestræbelser, at 
de ikke virke saa hurtig, at en forbigaaende Forandring 
af Legemets Temperatur kan undgaaes. Efter en kortere 
Tid vil altsaa Normaltemperaturen igjen være tilvejebragt, 
men, som det gaaer med andre Ligevægtsforstyrrelser, 
vil der ogsaa her finde en Svingning Sted ud over Hvile- 
stillingen, inden Ro er tilvejebragt. Derfor ville vi efter 
en stærkere Afkøling kunne iagttage en senere Stigen af 
Varmegraden over det normale, og omvendt efter en 
Ophedning en følgende Dalen under Normaltemperaturen. 
Disse Forhold vil enhver kunne iagttage paa sig selv 
under Brugen af de forskjellige Slags kolde og varme 
Bade, medens imidlertid det, om det er Luft-, Damp- 
eller Vandbade, bliver af noget forskjellig Virkning paa 
de omtalte Fænomeners Optræden. Denne Varmeregu- 
leringsevne sætter os istand til at udholde, i det mindste 
i nogen Tid, Varmegrader, der ligge ganske betydelig 
over vort Legemes, saaledes i de romerske Bade 50—60", 
ligesom ogsaa særdeles lave Temperaturer, tiltrods for 
. at en Forandring af vor Egenvarme af en 5—6"? vil 
medføre Døden. 
