331 
En Reguleringsbestræbelse findes der, men ringere, og 
Ligevægtspunktet, hvorom Svingningerne finde Sted, er 
forrykket, i Reglen opad paa Thermometerskalaen. Nogle 
af disse Varmeforandringer opfatter den syge selv rigtig 
uden Thermometrets Hjælp, men for andre er Sandsningens 
Indtryk i afgjort Modsætning til den thermometriske Iagt- 
tagelse. Saaledes er Kulderystelsen i de febrile Syg- 
domme ledsaget af en ofte meget betydelig forhøjet 
Legemsvarme, idet kun Huden paa Ansigt, Hænder og 
Fødder har en noget lavere Varmegrad end det feberhede 
Legemes indre. Medens en Forhøjelse af Temperaturen 
er den almindeligste af Sygdom foranledigede Varme- 
forandring, gives der dog ogsaa sygelige Tilstande, der 
ledsages af en Varmeformindskelse, saaledes stærke 
Blødninger, heftige Udtømmelser 0. s. v. Temperatur- 
forandringerne kunne naa indtil 4—5 Grader over eller 
under det normale. Jo større Afvigelsen er, desto mindre 
gunstig er Udsigten til Helbredelse. 
Hovedresultatet af de thermometriske Undersøgelser 
er altsaa, at Udvikling af Varme er en for de levende 
Organismer, Planter og Dyr, fælles Egenskab; derved 
bliver Organismens Temperatur højere end Luftens eller 
Vandets, hvori den lever, hvisaarsag en Afgivelse af 
Varme maa finde Sted. Planterne og adskillige Dyr have 
kun ringe Evne til at modstaa den deraf følgende Varme- 
forringelse, af hvilken Grund deres Temperatur bliver 
foranderlig som Vejret, medens derimod Pattedyr og 
Fugle, naar den omgivende Luft er kold, forstaa at 
formindske Udstraalingen og forøge Udviklingen af Var- 
men, og omvendt naar det er varmt. Men med denne 
Evne til at vedligeholde den samme Temperatur følger 
ogsaa Forpligtelsen til at benytte den, thi en lidt be- 
