367 
ved: denne Lejlighed eller at skulle fjernes ved 
Kunst; det gaaer bort af sig selv nogle Dage efter. De 
fleste ere enige om, at bærer man sig saa klodset 
ad med at fjerne den udspilede og tyndhudede Bag- 
kropssæk, som kan hænge mere eller mindre fast ved 
det omgivende Bindevæv, at den gaaer itu, og at en Del 
af den efterlades i Huden tilligemed den i denne ind- 
borede Snabel, vil der bestandig flyde Vædske ud af 
Saaret, og den Forbolnelse, som snart vil indfinde sig, 
vil forvandle det i Begyndelsen ubetydelige Saar til en 
mere eller mindre udbredt Koldbrand. At Neglene gaa 
bort er at betragte som rene Smaating.i Sammenligning 
med, hvad der kan indtræde som Følge af denne eller 
lignende Forsømmelser af Nigua-Saarene. 
Vi ville godtgjøre dette ved at anføre nogle ældre 
og nyere rejsendes Udtalelser, som vi nu tildels ville 
være i Stand til: at forstaa bedre end vedkommende 
Meddelere selv. Karsten og Bonnet have begge seet 
Negere hoppe ynkelig om paa taaløse vædskeflydende 
Fødder og hørt dem angive Niguaer som Aarsagen 
til deres Lidelser. Allerede Oviedo beretter (1526), 
at »naar man kløer det angrebne Sted, formerer Chi- 
quen sig saa stærkt, at der i Løbet af kort Tid er 
en stor Mængde af dem.« Vi vide nu bedre, hvor- 
ledes dette er at forstaa, saa vel som det følgende, at 
o»naar man ikke tager dem ud med en Naal, forværres 
ondet betydelig ved, at de trænge ind i Kjødet og 
sprede sig i dette« — og han tilføjer, at »mange af 
Spanierne mistede Fødderne eller i det mindste Tæerne 
"af dette onde, som det dog er saa let at afhjælpe, naar 
man tager det i Tide«. En vis Tompson (1555) for- 
tæller, vistnok med nogen Overdrivelse, at Fødderne . 
