396 
Karpen og Tudsen: ,,Jeg har kjendt en Person, siger han, 
som havde vogtet sin Fiskedam omhyggelig, men som, da 
han fiskede den ud, af 70—80 store Karper kun. fandt 
5—6. Han vilde have opsat endnu længere at tørre den 
ud, dersom han ikke paa en varm Sommerdag havde seet 
en stor Karpe svømme nær ved Vandets Overflade med en 
Frø paa Hovedet; de faa Karper, som forefandtes, vare meget 
syge og svage, og hver af dem havde sin Frø siddende saa 
fast paa sit Hoved, at den ikke slap, uden at man anvendte 
Vold eller dræbte den.” At W. taler om Frøer istedenfor 
Tudser, derpaa maa man ikke. lægge for megen Vægt. 
Han omtaler ogsaa, at Gedder angribes og omkomme paa 
samme Maade. — En anden Indsender, Hr. Crotch, gjør dog 
opmærksom paa, at lignende Sygdomme "hos Fiskene kunne 
have andre Aarsager. Han har to Gange iagttaget den af 
Duchemin fremhævede Række af Symptomer, begyndende med 
Blindhed og endende med Døden, den ene Gang i Norge; 
hvor Ørreden og Graalaksen vare de eneste angrebne, den 
anden Gang i Lord Bathursts Park i Circenster, hvor kun 
Gedderne bleve angrebne, medens Aborrerne og Suderne 
slap fri.- I begge Tilfælde stræbte han at komme efter: den 
sandsynlige Dødsaarsag; ingen Indvoldsorme vare: at opdage, 
og ingen af Vævene syntes at være syge med Undtagelse af 
Øjets Hornhinde, der var uigjennemsigtig og saa skjør, at 
Lindsen traadte ud ved et meget svagt Tryk. Langvarig- 
heden af denne Blindhed, førend Døden indtraadte, gjorde 
det sandsynligt, at Sult som Følge af Blindheden var idet 
mindste den sædvanlige Dødsaarsag. Begge Tilfælde indtraf 
rigtignok om Foraaret, men i ingen af dem saaes der Tudser 
i Nærheden af de døde Fisk; i den Del af Norge, hvor 
Soten optraadte, ere Tudser næsten ukjendte. Han har hid- 
til kun kunnet udfinde en eneste Forklaring, nemlig Tilstede- 
værelsen af fint fordelt Dynd i Vandet; baade i Norge og 
Circenster var der foretaget Arbejder i Vandet lige før Sotens 
Udbrud, og dette var derved blevet blandet med meget Ler; for 
ikke at tale om at Foraarsdagene med deres Regnfald og Sne- 
smeltning maatte forøge denne Ulempe og saaledes gjøre det ved 
Menneskenes Arbejde foraarsagede onde endnu værre. — Hertil 
skulle vi bemærke, at beggeForklaringer ladesig forene; rigtignok 
er det lidet sandsynligt, at Vandets forbigaaende lerblandede 
Beskaffenhed skulle skade Karpen, der er vant til at søge 
sin Føde og Vinterleje i Dyndet og med stor Fordel fodres 
i Karpedammene med Gjødning, fordærvede Frugter og des- 
lige, eller at Blindheden; Grunden til denne være nu hvilken 
