398 
Allerede i 1858 havde Leuckart opdaget, at Arbejderne 
i Biernes' og Hvepsenes Samfund ikke ere aldeles" golde, 
men kunne lægge Æg, der ere i Stand til at udvikle sig. 
Siebold har forfulgt dette Forhold nærmere hos Polistes 
gallica, en Hveps, der ganske særlig egner sig til slige 
Undersøgelser, fordi dens Rede bestaaer i-en eneste util- 
dækket lodret Kage af Celler; denne Redes Ufuldkommenhed 
gjør det nemlig.let at iagttage alt, hvad dens Beboere tage 
sig for, og hvad der overhovedet foregaaer i Cellerne. Det 
lykkedes S. at faa disse: Hvepse-Kolonier "anbragte i stor 
Mængde paa Steder, som han selv havde valgt, ja endog 
at kunne flytte dem, uden at de forlodes af deres Beboere. 
Han har saaledes kunnet iagttage hundreder af Polistes- 
Kolonier fra deres første Begyndelse til deres Undergang. 
En slig Koloni har hele Sommeren igjennem nok i en 
eneste Rede, der benyttes baade som Bolig og som Op- 
fostringshus; om Efteraaret dø alle Selskaberne ud, hvor 
talrige de end have været, og hvert Foraar grundlægge de 
overvintrede Hunner hver sit nye Selskab. Disse Hunner 
ere fødte den foregaaende Sommer og have parret sig om 
Efteraaret, førend Vinterdvalen kom over dem. De i Sæd- 
beholderne opbevarede Sædfim holde sig friske hele Vinteren 
igjennem og befrugte Ægene om Foraaret, efterhaanden som 
de lægges. Hver enkelt Hun bygger sig nu en lille Rede 
bestaaende af et ringe Antal Celler og beskjæftiger sig først 
med at lægge Æg og derpaa med at opfostre det første 
Kuld. Indtil henimod Midsommerstid bestaaer dette udelukkende 
af Hunner. De først fremkomne, som ere opfostrede af 
Moderen alene, ere meget smaa; dette har uden Tvivl sin 
Grund i, at den med Arbejde overlæssede Moder ikke kan 
skaffe dem rigelig Føde. Denne bestaaer især i Sommer- 
fugle- og Bladhvepse-Larver og indgives Larven tygget gjennem 
Munden. Saa snart de første smaa Hvepse have forladt 
deres Celler, tage de straks med Iver Del i Arbejdet, hjælpe 
med til at bygge Reden større ved at opføre nye Celler, 
slæbe Føde til, fodre med stor Udholdenhed den tilstede 
værende eller efterhaanden tilstede kommende Yngel og for- 
svare med stor Aarvaagenhed Reden mod de forskjellige 
Fjender, som efterhaanden indfinde sig. Man har hidtil kaldt 
disse smaa Individer ,,Arbejdere" og derved stillet dem i 
Klasse med Arbejdsbierne. Siebold har imidlertid dissekeret 
flere af dem og ved Undersøgelsen af deres Forplantnings- 
redskaber overbevist sig om, at de ikke som Arbejdsbierne 
ere ,hæmmede Hunner, men fuldt udviklede Hunner, hvis 
struttende Æggestokke ere fulde .af modne Æg, 
