404 
staalgraa Farve. Om Sommeren ere Haarene derimod 
neppe 34 Linie lange. Flere Haarhvirvler og Skilninger 
give dem en forskjellig Schattering. Om Mulen er Farven 
hvidlig, men den øvrige Del af Hovedet spiller mere i 
det gule; Halsen er bleggul, Kroppen fra Ryggen ned 
paa Siderne næsten okkergul, Siderne lysere og Lem- 
merne endnu lysere. Den bageste Rand af Baglaarene, 
Indersiden af Bagbenene og Bagsiden af Forbenene ere 
hvidlige. Der hvor Manken holder op, begynder en 
sortebrun »Åal«, der naaer helt ud til den buskede Del 
… af Halen. 
Aabne og tørre Sletter eller Bjergskraaninger i det 
østlige Mellem- Asien, især i Mongoliet, ere Dshiggetajens 
Hjem. I Sletterne omkring Tarei-Søen, der ere besaaede 
med saltholdige Pytter, sværmer det nu hyppig om. 
Tidligere saa man det i store Hobe paa den arguniske 
Steppe, nu findes kun nogle spredte Flokke der. Gamle. 
Hingste anføre ofte flere end 20 Hopper og Føl, men i 
Almindelighed ere Flokkene mindre, og mangen Hingst 
har ikke flere end 5 til. 10 Hopper. De Hingste, der 
blive fordrevne fra de gamle Hjorder, følge sædvanligvis 
bagefter disse i lang Afstand saa længe, til det lykkes 
dem at lokke en eller flere Hopper til sig. De gamle 
Hingste skulle i Parringstiden fjerne de unge Hopper, 
der endnu ikke ere ret udviklede, fra Hjorden og der- 
ved give deres yngre Medbejlere Lejlighed til at er- 
hverve sig en egen Trup. 
Til disse Meddelelser føjer Radde endnu følgende: 
»Dshiggetajens største Vandringer finde Sted om Efter- | 
aaret, fordi det omflakkende Liv først kan begynde, naar 
Føllenve fra om Foraaret ere blevne kraftige nok tii at 
gjøre de lange vedholdende Marscher med. Ved Slut- 
