423 
Fodgængere, og Æslet taber intet Øjeblik sit Humør og 
sin Villighed, det lader! sig ikke standse, men stormer 
afsted i en yderst let og behagelig Galop, indtil det har 
naaet Maalet. 1 Kajro er Æslets Højskole. Her. først 
lærer. man ret at kjende, "skatte, sagte og elske dette 
fortræffelige Dyr. 
Det tamme Æsels Sandser ere godt udviklede. Bedst 
er Hørelsen, derefter følger Synet og saa Lugten. Følelse 
synes det at have mindre af, og Smagen er vel heller 
ikke stærk, siden det tager til Takke med saa slet 
Kost. Dets Forstand er det heller ikke saa slet bevendt 
med, som man almindelig antager. Hukommelsen er ud- 
mærket, og det kan finde enhver Vej, søm det blot en 
Gang før har tilbagelagt. Det er, saa dumt det ogsaa seer 
ud, mangen Gang dog ganske snu og listigt og heller ikke 
altid saa godmodigt, som man antager. Ofte har. det 
endog ret afskyelige Luner; det bliver pludselig staaende 
paa Vejen jog lader sig ikke engang ved Prygl drive frem, 
undertiden kaster det sig endog ned med sin Byrde og 
bider og slaaer. I øvrigt er der «mange Naturforskere, 
der mene, at dets fine. og sensible Hørelse er Skyld i 
alt dette, at enhver Larm bedøver og forskrækker det, 
omendskjøndt det ellers ikke er frygtsomt, men: kun lune- 
fuldt. Naar Æslet kommer i en Egn, hvor der er Rov-: 
dyr, som kunde blive farlige for det, bærer det sig 
højst mærkværdig ad. Det er en sand Morskab .eller 
en sand Jammer, som man vil, at ride paa et Æsel eller. 
et Muldyr igjennem de snevre Bjergpasser i 'Abyssinien. 
Overalt sporer den langørede en Fare. Den vender og 
drejer sig 'til alle Sider, kigger- forsigtig til enhver 
Klippeblok, der kunde! afgive et godt Baghold, forsøger 
i…dristige Vendinger at opfange en eller anden Lyd fra 
