425 
Blot med Hensyn til Drikkevandet er det kræsent, det 
rører ikke Vand, der er grumset; Saltvand og Brakvand 
drikker" det gjerne, men rent maa det være. I Ørkenen 
har man ofte sin store Nød med Æslet, fordi det, om 
det end er nok saa tørstigt, ikke vil drikke af det 
plumrede Vand, der medføres i Læderflaskerne. - 
Hos os falder Parringstiden i de sidste Foraars- og 
de første Sommermaaneder; i Syden er der egenlig 
ingen bestemt Parringstid. Hingsten erklærer Hoppen sin 
Brynde med det øresønderrivende, velbekjendte »J—a, 
J—a«, og til de langtrukne, fem, seks Gange gjentagne 
Toner "føjer 'den endnu et helt Dusin snøftende Sukke. 
En saadan Erklæring er uimodstaaelig, den udøver endog 
sin Magt over alle Medbejlerne. Saa snart Æselhoppen 
lader sin Stemme høre — hvilket et Oprør da” i hele 
Æsel-'Selskabet! Den nærmeste Hingst føler sig over-' 
ordenlig smigret ved at være den første til at for- 
nemme de ømme Toner, den besvarer dem straks pligt- 
skyldigst og skryder løs af alle Livsens Kræfter: " En 
anden, tredie, fjerde, ... tiende falder ind med; -endelig 
skryde de alle, og man er nærved at blive døv eller halv 
forrykt, før de holde op igjen. Ja man maa have levet 
i et "Land, hvor der er mange Æsler, for at forstaa 
dette! Om denne Medskrigen har sit Udspring i øm 
Medfølelse eller kun i Lyst til at skryde, skal jeg lade 
være usagt, men saa meget er vist, at et Æsel kan faa 
ålle de andre til at skryde. De forhen beskrevne Æsels- 
drenge i Kajro, der synes at more sig meget ved at høre 
deres Dyrs Stemme, vække deres Lyst til at skryde ved 
at efterligne dette »Ji, Ji, Ji«, der' gaaer forud for 
Hovedindholdet af Æselsproget; straks fortsætter da et 
af Æslerne og forplanter Gemytligheden videre. 
