433 
i vore Dage, at man fik noget bestemtere at vide om det 
" syriske Halvæsel. — Messerschmied, som foretog en 
videnskabelig Rejse til Sibirien for Peter den store, bragte 
til Petersborger-Museet Huden af det dauriske (mongolske) 
Vildæsel; og Pallas fik paa sin Rejse yderligere Lejlighed 
til at studere dette Dyr, Mongolernes Dshiggetaj, der 
lever i store Flokke paa Mellem- Asiens Stepper; han 
erkjendte det for en fra Æslet og Hesten forskjellig Art, 
skjøndt i Legemsbygning en Mellemform mellem begge, 
altsaa et Slags naturligt Mulæsel eller ,,Halvæself som 
det af Aristoteles omtalte; han døbte det derfor Equus 
hemionus og inførte det (1774) i Systemet som Heste- 
Slægtens fjerde Art ved Siden af Hesten, Æslet og 
Zebraen, de tre eneste Arter, som Linné kjendte. Nogle 
Aar efter meddelte den samme berømte Naturforsker nogle 
Oplysninger om et Vildæsel fra Egnene syd for det kaspiske 
Hav, hvoraf Gmelin havde skaffet sig et Par i Khasbin, 
og af hvilke det var lykkedes ham at bringe det ene levende 
til St. Petersborg; Pallas identificerede, støttende sig paa 
Beretninger af Kjøbmænd fra Bukhara, dette Dyr med det 
Halvæsel, Kirgisernes Kulan, som beboer Ørkenen øst for 
det kaspiske Hav, mellem” dette og Aral-Søen, men ansaa 
det for forskjelligt fra Dshiggetajen i Mongoliet; det maatte 
da være de gamles (vel at mærke af dem kun fra Afrika 
kjendte) virkelige Vildæsel eller ,,Onager" , og Equus 
onager blev denne formentlige femte Arts Navn. Først 
langt nede i det 19%de Aarhundrede blev man opmærk- 
som paa et tredie beslægtet Dyr, der beboer Indus- 
landet Kutsch og der er bekjendt under Navnet ,,Gorkur"; 
Duvaucel hjemsendte en Tegning af det efter et tæmmet 
Exemplar i Luknow, hvor det efter hans Beretning blev 
brugt paa samme Maade som Tamæslet, og Fr. Cuvier 
bestemte (1823) dette Dyr som en Dshiggetaj (Equus 
hemionus Pall..…. Da Dussumier 1835 hjemsendte et 
Par af disse indiske Halvæsler til Pariser-Haven, hvor det 
parrede sig og avlede Afkom, tiltraadte Isidore Geoffroy 
St. Hilaire denne Bestemmelse; andre Zoologer have 
derimod identificeret det med den saakaldte Kulan (E. 
onager) eller opstillet det som egen Art (E. indicus 
Sclater). End mere indviklet blev dette Spørgsmaal ved 
Gjenopdagelsen (1835) af Vildæsler i For-Asien; Bour- 
going traf et Par i Guvernøren af Damasks Stalde; 
han havde faaet dem af en arabisk Bey, og de vare 
fangne i den syriske Ørken mellem Bagdad og Palmyra. 
Fjerde Række. III. 929 
