435 
baade den syriske og den indiske Form; de, der jages i 
Ørkenerne om Ispahan, ere derimod ifølge Lajard (en af 
Deltagerne i General Gardannes Gesandtskab) mere 
graalige med en stærk brun Linie langs ned ad Ryggen og 
brunstribede Ben. Fra Khorasan, fra Turkestan, fra Shiraz 
omtales disse Vildæsler af forskjellige rejsende i Persien, 
og det var sandsynligvis netop et saadant Dyr, som af 
Gmelin blev bragt til Petersborg og af Pallas bestemt 
som E. onager. Dette Vildæsel havde lange Øren, isabelle- 
farvet Lød og stærkt udpræget Rygstribe; Hannen havde 
tillige Korsstriben over Skulderen, men Hunnen manglede 
den. At man ikke kan lægge megen Vægt paa denne 
Karakter, seer man bedst deraf, at Blyth hos en indisk 
»Gorkur" fandt Skulderstriben vel udviklet paa den ene 
Side af Dyret, men manglende paa den anden”). Til det 
nordpersiske Vildæsel slutter sig i geografisk Henseende 
Kirgisernes ,,Kulan" som Mellemform mellem ,,Gour'en” 
0g ,Dshiggetajen", der, efter hvad de nyere russiske rej- 
sende have oplyst, allerede optræder paa Åral-Søens østlige 
Bred. - Der lever endelig en lignende Form i Thibet, 
»Kiang"fen. Den er lysebrun med vel udpræget mørk 
Ryglinie, men uden Skulderkors, har stort Hoved og 
lange Øren. Ogsaa den er bleven opstillet som egen 
Art (Asinus equodes eller A: polyodon), men den Om- 
stændighed, at et, som det senere viste sig, fra Thibet 
stammende Exemplar af Blyth blev erklæret for at være 
en ,Gorkur", efter: at han havde havt Lejlighed til 
at sammenligne det med flere levende Exemplarer af 
dette indiske Vildæsel, synes at antyde, at de smaa For- 
skjelligheder i Størrelse og Farve, som man har udpeget 
mellem disse Former, ere for ubetydelige til at begrunde 
en Artsforskjeilighed. Sluttelig maa nævnes en lysebrun 
Æselform med Ryg- og Skulderstribe, zebrategnede Ben 
og smaa Øren, hvorpaa Hamilton Smith opstillede sin 
»Åsinus equuleus;" den skulde være fra det kinesiske Tar- 
tari, men er endnu. kun kjendt af et- eneste Exemplar. 
Resultatet af alle disse Sammenstillinger synes at blive det, 
at der ikke er tilstrækkelig Grund til at opstille disse 
") Paa de Exemplarer af begge Kjøn, der levede i Pariser-Haven, 
manglede den; derimod fandtes den hos et Exemplar i den 
zoologiske Have i London og hos et af Jaqueminot i Barrak- 
pore undersøgt Individ, og Morris omtaler den ligeledes hos 
Vildæslerne i Øst-Persien, 
BADE 
