441 
kom til den Slutning, at de vare de mandlige Kjønsor- 
ganer, thi først i nyere Tid lærte vi deres Bygning og 
Udviklingshistorie nærmere at kjende og fik derved først 
det videnskabelige Bevis. 
Sædgjemmerne, af hvilke et sees afbildet ved a, 
Fig.…1, B, opstaa ved Omdannelse af Endecellerne i et 
Blads Hoved- eller Sidegrene og have en aldeles eneé- 
staaende meget kompliceret Bygning. Holde vi os til de 
vigtigste Træk i denne, da kunne vi betegne dem som 
hule Kugler, hvis Skal er dannet af otte meget sammen- 
trykte flade Celler (»Skjoldene»), der ligge regelmæssig 
ordnede; fire ligge om den ene. frie Pol og ere tre- 
kantede, de fire andre om den anden Pol, ved hvilken 
Sædgjemmets Stilk er befæstet, og disse ere skævt ;rekt- 
angelformede; men alle ere de pyntede med Lister og 
Linier, fyldte med et højrødt Indhold (rødfarvede Blad- 
grøntkorn), og deres takkede Rande grihe paa det nøj- 
… agtigste ind i hverandre (Fig. C og a Fig. B). Hver af 
disse otte »Skjolde» bærer paa sin Indreflade, middelbart 
befæstede paa Midten, et Antal af omtrent 24 pidske- 
formede Celletraade, hvis Bygning ganske ere som en 
Traadalges (Fig. C og D), og i hver af disse Traades 
Celler, af hvilke der ialt findes 20—40000”), opstaaer 
der ved Omdannelse af Celleslimen et Sædlegeme af "den 
i Fig. E angivne Form, — et altid til samme Side 
spiralsnoet slankt Legeme, der-i sin tilspidsede Forende 
bærer to lange Fimretraade.  Sædlegemerne og deres 
Bevægelse bleve iagttagne allerede 1828 af Bischoff, 
") Hvert af de 8 Skjolde bærer c. 24 Celletraade; der er altsaa i det 
hele Sædgjemme omtrent 200 af disse, og hver Traad har 
100—200 Celler; Produktet heraf bliver altsaa det angivne uhyre 
Antal. É. . 
