442 
men han antog dem for Infusionsdyr; først 1840 opdagede 
Thuret de to Fimretraade, og der blev herved givet et 
vægtigt Bidrag til Støtte for den Antagelse, at de ere Sæd- 
legemer, nemlig deres Overensstemmelse med Dyrenes og 
de andre Kryptogamers. Da hvert enkelt af de kugle- 
formede Sædgjemmer altsaa indeholder mangfoldige, tu- 
sinder af Sædlegemer, kan man tænke sig, hvorledes 
Vandet maa vrimle af dem, naar Skjoldene falde fra 
hverandre og Sædlegemerne frigjøres fra deres Moder- 
celler, hvilket oftest synes at ske om Morgenen. 
Hvad de kvindelige Formeringsorganer angaa, da 
vare ogsaa disse kjendte og anerkjendte som saadanne 
allerede paa Linnés Tid; de ere noget større end de 
mandlige (c i B, Fig. 1), i Regelen ellipsoidiske af Form, 
først grønlige eller rødlige og tilsidst kulsorte. Medens 
man dengang tydede Sædgjemmerne som mandlige Be- 
frugtningsorganer navnlig paa Grund af deres Forekomst 
sammen med de kvindelige, deres Fordeling påa Plan- 
terne, alt eftersom disse ere enbo eller tvebo, og den 
fuldstændige Mangel af andre Organer, der kunde be- 
tragtes som mandlige, havde man lidt mere Ret til at 
betragte disse som kvindelige, thi man havde seet, at de 
kunde spire og frembringe en ny Plante; men det var 
dog” ogsaa her Sandsynlighedsgrunde, der maatte træde i 
Stedet for videnskabeligt Bevis, lige indtil Professor De 
Bary i Halle sidste Foraar opdagede selve Befrugtnings- 
akten og paaviste Maaden, paa hvilken Sædlegemer og 
Kimcelle træde i Vekselvirkning. 
Æggjemmet synes efter Al. Braun hos nogle 
Krandsnaale at opstaa af en omdannet Gren, hos andre 
af en omdannet Bladdel; i begge Tilfælde er dets Bygning 
dog væsenlig den samme. Den øverste Celle, »Central- 
