446 
sigtighed, som følger med dens Masser af Stivelse og Olie, 
vil være meget vanskeligt, og vi kunne altsaa ikke endnu 
sige, om Befrugtningen er en blot og bar Berøringsakt 
af de to Kjønsstoffer eller bestaaer i en- stoflig Blanding, 
saaledes som alle Analogier føre til at tro. 
At Befrugtningen er fuldført kjendes ligesom hos 
Alger og Svampe paa, at Kimcellen (Centralcellens) omgives 
med en tyk farveløs Cellestofhinde og bliver til Ægspore; 
Hylstercellerne derimod farves brune og blive meget faste, 
navnlig i den mod Sporen vendende Side, medens den 
øvrige Del forbliver klar og hindeagtig blød; tillige finde 
Kalkaflejringer Sted, saaledes som vi jo saa” almindelig 
finde dem hos alle Krandsnaalene, og derved fremkomme 
de. smaa Characé-Frugter, der ere saa karakteristiske 
og let gjenkjendelige, hvad enten vi finde dem i Mudderet 
paa Bunden af vore Mergelgrave eller i forhistoriske 
Lerlag og Tørvdannelser. 
Naar Sporen spirer, dannes der ifølge Pringsheims 
Undersøgelser først en Art Forkim, og fra denne, der har 
begrændset Længdevækst, udvikles den egenlige Plante 
med den Forgreningsmaade, som ovenfor beskreves. Saa- 
ledes kjendes nu det væsenligste i Krandsnaalenes Ud- 
viklingshistorie, fra Sporen spirer til den nye Spore 
dannes. P 
Opdagelsen af Befrugtningsfænomenerne have saaledes 
bragt Klarhed i Krandsnaalplanternes systematiske Plads 
og endnu skarpere udhævet deres isolerede, fra alle 
andre Planter afgrændsede Stilling. Paa den ene Side 
Alger i Levevis og Befrugtningsforhold, og paa den anden 
Side beslægtede med de højere Kryptogamer i Henseende 
til Sædlegemernes Form, Forkimdannelsen m. m. ere de 
som et. første Forsøg af Naturen paa at frembringe Blom- 
