447 
”g 
sterplanternes Forgreningsmaade og fremkalde den mor- 
fologiske Modsætning mellem Akse og Blad; herved saavel 
som ved Sædgjemmernes Bygning og andre Forhold af- 
vige de fuldstændig fra alle andre Planter. 
Gaa vi fra Krandsnaalene over til Mosserne i 
videste Forstand, hvorunder jeg sammenfatter baade Halv- 
mosser og Bladmosser, maa vi, naar vi begynde med de 
laveste Former blandt disse, vende tilbage fra hint ejen- 
dommelige Forsøg af Naturen paa at opbygge en blad- 
bærende Plante, til den fuldstændigste Løvdannelse, ved 
hvilken der ligesom hos Laverne end ikke er Spor af 
Udprægninger i Form af Akse, Blad og ægte Rod. Men 
indenfor denne store og meget interessante Afdeling hæves 
vi langsomt Trin for Trin til den bladbærende Mosplantes 
allerede højt udviklede Form. Medens den vegetative 
Bygning saaledes viser de største Forskjelligheder hos de 
forskjellige Slægter, er der en langt større Ensartethed i 
Kjønsorganernes Uddannelse, en saa stor, at vi her maa 
behandle dem under et. 
Jeg har i Begyndelsen af I1ste Afsnit omtalt, at 
Linné antog en Kjønsmodsætning hos alle Lønboplanter; 
dette gjaldt da ogsaa Mosserne, men medens han og hans 
Samtid hos Krandsnaalene grebe rigtig med Hensyn til 
Tydningen af Kjønsorganerne, toge de her fejl, thi det var 
da en almindelig Antagelse, at Sporehusene vare Støv- 
dragere og Sporerne Støvet, som de jo ogsaa nok for en 
flygtig Betragtning kunde ligne; Sædhusene kjendte man hos 
nogle enkelte, og de bleve gjorte til Frøene; men forøvrigt 
var der en fuldstændig Usikkerhed med Hensyn til disse 
Forhold, og vi se andre famlende og søgende betegne baade 
