473 
Han tilføjer. fremdeles følgende ret interessante Bemærk- 
ninger: »Dersom Mygalerne ikke gjøre Hvirveldyr 
til deres Bytte, fatter jeg ikke, hvordan de skulle kunne 
finde tilstrækkelige Midler til deres Underhold. Paa San- 
tarems vidtstrakte Sand-Campos, der ere saa blottede for 
Sri findes de. skraanende Gange af en stor Mygale- 
Art ifhundredevis. Omhyggelige Undersøgelser have over= 
bevist mig om, at Campos ere næsten blottede for Insekter, 
men vrimle af smaa Firben [hvoraf leve disse da?|] og af 
nogle mærkelige Jordfinker af Værling- Gruppen; des- 
uden lægge talrige Natravne og Jordduer deres Æg 
der paa den- bare Jord. Jeg troer, at denne Mygale-Art 
lever af disse Dyr og deres Æg om Natten. Netop naar 
jeg ved dennes Frembrud ilede hjem for ikke at overfaldes 
af Mørket i den vejløse Ørken, overraskede jeg ofte disse 
Uhyrer, som trak sig tilbage til Mundingen af deres Huler, 
naar jeg nærmede mig." 
Hvad Bates her anfører om Mygalerne som formenti- 
lig levende af visse Jordfugle og deres Æg er selvfølgelig 
endnu kun en Formodning, som enhver har Ret til at til- 
lægge hvad Betydning han vil; men saa meget fremgaaer dog 
citere Moreau de Jonnés, i sin Tid Guvernør paa Martinique, 
hvis han fortjente nogen særdeles Tiltro som Iagttager; han 
beretter imidlertid (Bulletin de la Societé philomatique, 1817), at 
Mygalen angriber eller overrasker, skjult under Blade, sit Bytte, 
som kan bestaa i Firben af Slægten Anolis og i (Ungerne af?) 
forskjellige Smaafugle (der nævnes udtrykkelig- 4 Arter af Koli- 
brier og 1 Certhia-Art), og at den altid slaaer sine Giftkroge 
i sit Offer paa et bestemt Sted mellem Nakken og de første Hals- 
hvirvler, Denne Angivelse, der støttes af Dolesehalls ovenfor 
anførte Iagttagelse, tyder paa, at bestemte, gjentagne Iagttagelser 
ligge til Grund derfor, og vil ikke kunne forkastes, fordi Med- 
deleren samtidig beretter aabenbart urigtige Ting, f. Ex., at 
den af nogle Kirtler i Bagenden skulde kunne udslynge en æt- 
sende Vædske mod sine Modstandere for at blinde dem. — Som 
Støtte for Mygalernes Dræben Fugle citeres endnu flere Skrifter, 
som vi ikke have kunnet raadspørge, f. Ex. Milbert ,, Voyage å 
Visle de France” Palissot deBeauvais (som siger, at Mygalerne 
om Natten bestige Træer og udsuge Kolibriernes Æg og deres 
Ungers Blod) og Percival ,,Account of Ceylon", der beretter, 
at M. fasciata danner Næt, stærke nok til at fastholdeSmaa- 
fugle, som udgjøre dens sædvanlige Føde, rimeligvis en 
dobbelt Fejltagelse, en Sammenblanding af de gængse Sagn om 
Mygalerne og af store Epeira-agtige Edderkoppers Næt; Emmerson 
Tennent kunde ikke erfare noget derom paa Ceylon, men an- 
fører dog, at den ,undertiden dræber en Gekko", Det er os 
derfor ubekjendt, om disse Skrifter indeholde virkelige Iagttagelser 
i den anførte Retning eller kun løse Rygter. 
