476 
hvoraf Atmosfæren bestaaer, ved den elektriske Udladning 
bringes i glødende Tilstand. Naar man undersøger Nord- 
lyset gjennem Spektroskopet, skulde man derfor vente at 
gjenfinde de samme Spektrallinier, som naar man lader den 
elektriske Gnist slaa over gjennem atmosfærisk Luft i' for- 
tyndet Tilstand. Men at dette ikke er Tilfældet, synes. at 
fremgaa af nogle Forsøg, som den svenske Fysiker Prof. 
AÅngstrøm har anstillet over Nordlysets Spektrum, idet 
han i Vinteren 1867 flere Gange iagttog Spektret af den 
lysende Bue, der i Almindebe bed omgiver det mørke Seg- 
ment i. Nord. Ved Undersøgelsen af detti fandt Ångstrøm 
en gul Linie, der ikke svarede til nogen af dem, som tilhøre 
. Atmosfæren. Desuden viste der sig Spor af tre svage Lys- 
bælter længere henne mod den blaa Del af Spektrum. Paa 
den sidste svenske Expedition til Spitsbergen gjorde Dr. 
Lenstrøm den samme Iagttagelse, og det lykkedes  bam 
omtrentlig at bestemme Beliggenheden af et Par af Linierne 
i den blaa Del af Spektrum. . Lignende Iagttagelser ere 
blevne gjorte af andre Observatorer, og man har senere 
fundet en Linie i den røde Del af Spektret, der lige. saa lidt 
" som de andre svarer til de Linier, der tilhøre Atmosfæren. 
Paa Grund heraf kunde man fristes til at opgive den Me- 
ning, at Nordlyset er af elektrisk Oprindelse), Køllner 
har søgt at hæve denne Modsigelse, idet han ved. en nylig 
foretagen Undersøgelse har gjort det i høj Grad sandsynligt, 
at man ikke er berettiget til at slutte fra de Spektralforsøg, 
man anstiller i et Laboratorium, til Beskaffenheden af Nord- 
lysets Spektrallinier. Udseendet af det Spektrum, en Luftart 
giver, afhænger nemlig af Luftartens Varmegrad og af Mæng- 
den af de glødende Partikler i den, som udstraale-Lys.… I 
begge disse Henseender adskiller Nordlyset sig fra de kun- 
stig glødede Luftarter, hvorfor man fra Beskaffenheden af 
den ene ikke kan drage Slutninger om den anden. 
(Efter Prof. Edlunds Foredrag ved Vetenskaps-Akademiens høg- 
tidsdag). ! A. B. 
”) Det fortjener at bemærkes, at i Marts -1867 iagttog Angstrom 
Zodiakallysets Spektrum og fandt det bestaaende af en eneste Linie, 
den samme som Nordlysets. Endelig fandt han i en stjerneklar 
Nat i det af Himlen udsendte Lys Spor af den samme Linie. 
