VEGA -EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ÄMBETEN. 



10: 



lossningstiden. De påstodo, att den lefver i stora flockar; om 

 vintern, då den håller sig långt ute .i hafvet, skall den hafva 

 blåshål i isen. 



Tschuktscher, hvilka jag frågade i början af juli, sade, att 

 den då redan hade kommit, men att den höll sig längre ut 

 ifrån sjelfva kusten. Norske fångstmannen Jonsen sade sig 

 hafva sett en »storkobbe» några dagar innan vi lemnade 

 vinterstationen, hvilket inträffade den 18 juli. 



Enligt L. von Schrenck förekommer den vid kusterna af 

 södra delen af Oehotska hafvet och går t. o. m. in i Amur- 

 floden. Troligen förekommer den vid Sibiriens hela kust. 



Yngletiden uppgafs af tschuktscher vara maj och juni. 

 Detta sades af olika personer och skulle vara, ifall det be- 

 kräftade sig, ett mycket intressant faktum. I Norge infaller 

 nämligen storsalens yngletid om hösten. Fabricius uppgifver 

 dock yngletiden i Grönland till slutet af april eller början af 

 maj, och Malmgren anför, att man vid Spetsbergen den 31 maj 

 erhöll en hona med fullgånget foster. ' Dessa äldre uppgifter 

 skulle i förening med de af tschuktscherna meddelade utvisa, 

 att storsalen har olika yngletid i det rent arktiska området 

 mot i Norge, der den infaller om hösten. 



Phoca fasciata Zimmermann. 



Tschuktsch. Kedlidlin. 



Första underrättelsen om denna intressanta sälart publi- 

 cerades af Pennant (efter meddelande och teckning af Pallas) 

 under namnet »Rubbon Seal- i första qvartoupplagan af »Hi- 

 story of Qvadrupeds> år 1781. - Ar 1783 gaf Zimmermann åt 

 Pennants »Rubbon Seal > namnet Phoca fasciata. :5 Ar 1800 

 gaf Shaw 4 åt denna säl samma namn, troligen utan att känna 

 Zimmermanns arbete. Pallas beskref hanens drägt uti sin 

 år 1811 utkomna »Zoographia Rosso-Asiatica» under namnet 

 Phoca equestris. De bästa beskrifningar och afbildningar 

 öfver denna art hafva dock lemnats af Leopold von Schrenck, •'• 

 som äfven beskrifver honans och ungens drägt. 



1 Lilljeborg, Sveriges och Norges Ryggradsdjur, I Däggdjuren, pag. 702. 



2 History of Quadrupeds l:st ed., 1781, II, pag. -523; Arctic Zoology, 

 Vol. I, 1793, pag. 19:;. 



:; ( teograph. Geschichte, Vol. III, pag. '277. 



4 General Zoology, Vol. I, 1800, pag. 257. 



5 Reisen und Forschnngen im Ainur-Lande in den Jahren 1854—56. 

 S:t Petersburg 1858. 



