VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. ' "> 



borg, som dock räknade dit endast här ifrågavarande art. l 

 Utan att känna dessa arbeten uppstälde Poljakoff för denna 

 art slägtet Borioikon. - Egendomligt nog hafva vi under 

 Vegas färd ej funnit ett enda exemplar af denna lemmel förr 

 än på Tschuktsch-halfön, der den förekom i stor mängd. 

 Då det emellertid är en känd sak, att denna art är allmän i 

 hela norra Sibirien och äfven förekommer på Novaja Semlja, 

 så är det möjligt, att de tillfälligtvis hade utvandrat till trak- 

 ter belägna längre bort från kusten. Om dessa vandringar 

 har jag redan uti inledningen anfört åtskilliga intressanta 

 meddelanden af den ryske missionären Argentoff. 



Beträffande denna lemmel har jag specielt sökt lösa två 

 frågor: l:o) den egendomliga dubbelklobildningens på fram- 

 fötterna olika skeden och 2:o) drägtombytet. Genom v. Mid- 

 dendorffs undersökningar har blifvit utredt, att dubbelklobild- 

 ningen, likasom drägten, varierar efter årstiden. Huru för- 

 ändringarna försiggå, och om de äro beroende af könet eller 

 icke, var omöjligt att utreda med det material, som stod v. 

 Middendorff till buds. Huru dessa förändringar försiggå har 

 jag delvis lyckats få reda på genom att följa dubbelklornas 

 olika utvecklingsstadier. Deremot har jag icke lyckats utröna, 

 om denna bildning är beroende af könet, emedan vi under 

 vintern icke erhöllo någon enda hona af denna art. Alla hals- 

 bandslemlar, som vi under denna årstid lyckades få, hade 

 isynnerhet på framfötternas 3:dje och 4:de tår sista ledens 

 trampdyna utvuxen och förenad med klon till en s. k. dubbel- 

 klo eller »hof (kåpytzo)», som ryska befolkningen i norra Si- 

 birien kallar den. På de öfriga tårna var denna bildning icke 

 så utvecklad. Tummen utgöres icke, såsom v. Middendorff 3 

 säger, af en vårta, utan af en liten spetsig klo, under hvilken 

 en betydligt större och mjukare vårta, som motsvarar de andra 

 tårnas transformerade trampdynor, är belägen. De mellersta 

 tårnas trampdynor, hvilkas främre del är hård som horn, äro 

 närmare basen mjuka och innehålla der blodkärl. Mot vår- 

 vintern blir trampdynan längre än sjelfva klon och börjar 

 kröka sig nedåt. En sådan dubbelklo är återgifven i Bild 1. 

 Derpå börjar främre delen af trampdynan att torka ihop och 



1 Systematisk öfversigt af de Gnagande Däggdjuren, Glires, inbjudnings- 

 skrift till Philosophie Doctors Promotionen 1866, sid. 23. Jfr äfven samme 

 författares Sveriges och Norges Ryggradsdjur, I Däggdjuren 1874, pag. 278. 



2 Systematisk öfversigt af de i Sibirien förekommande sorkarne. S.t 

 Petersburg 1881. Pag. 34. (På ryska.) 



3 Reise Band 2 Theil 2, pag. 94. 



