VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 67 



malt känd sak. Äfvenledes vet man, att Myodes obensis och 

 Cuniculus torquatus företaga dylika vandringar. Om renarnes 

 vandringar har F. v. Wrangel lemnat några upplysningar uti 

 sitt reseverk. Uti en uppsats, skrifven af den ryske missionä- 

 ren Argentoff l för att bevisa förekomsten af ett land eller en 

 ögrupp norr om Sibiriska fastlandet, har jag funnit åtskilliga 

 vigtiga bidrag till kännedomen om däggdjurens vandringar vid 

 Sibiriens nordkust. Då denna uppsats troligtvis är föga känd 

 af vetenskapsmän utom Ryssland, tillåter jag mig att här i 

 öfversättning meddela den del deraf, som kan belysa frågan 

 om däggdjurens vandringar. 



»Om renars, fjällräfvars, räfvars, vargars och Jemlars vandrin- 

 gar öfver Ishafvet. Dessa flyttningar, som försiggå periodiskt, 

 äro iakttagna på tre ställen, nämligen i Tschuktschernas land, 

 vid Svjatoj nos och på Kolyma-Alaseja-tundran. 2 



»I Tschuktschernas land, vester om Jakan, finnes en by, 

 som heter Koevgun. I april 1852 var jag i tillfälle att per- 

 sonligen besöka denna by. Der bodde då vid mynningen af 

 en liten å tvänne familjer kust-tschuktscher, som lefde af säl-, 

 räf- och renjagt. Dessa tschuktscher berättade, att tio år tidi- 

 gare hade norr ifrån från hafvet simmat till Koevgun, rakt 

 mot tälten, en ofantlig hjord vilda renar, af hvilka många, 

 isynnerhet ungrenar, drunknade af sjögången och blefvo upp- 

 vräkta på stranden. Detta inträffade om sommarn. Infödin- 

 garna hopsamlade drunknade renar i tre dygns tid. Enligt 

 tschuktschernas utsago händer det sällan, att renar om som- 

 marn komma öfver Ishafvet ; deremot inträffar det mycket 

 ofta om vintern, då hafvet är betäckt med sammanhängande 

 is, att renar vandra öfver, än från Koevgun norr ut, obekant 

 hvart, än norr ifrån till Koevgun. Efter renarne följa vanli- 

 gen deras fiender vargarne; på samma ställe vandra äfven 

 fjällräfvar och räfvar öfver. Dessa intressanta underrättelser, 

 som jag erhållit af invånarne i Koevgun, har jag senare kon- 

 trollerat genom förfrågningar på kap Schelagskoj, vid Tscha- 

 van och på andra ställen; tschuktschernas svar voro öfverallt 

 öfverensstämmande. Wrangel omnämner äfven uti sin resa, 

 att renar komma från Ishafvet; vi vilja anföra ett stycke från 



1 Uppsatsen finnes uti Ryska Geografiska Sällskapets »Sapiski» för år 

 1861 och bär till titel »Det nordliga landet». Författaren har länge vistats 

 vid Ishafvets kust. 



2 Jag har dessutom hört talas om ett fjerde ställe på Sibiriens nord- 

 kust, der fjällräfvar gå i land; detta är Turukbanska områdets kust. Fjäll- 

 räfvar komma hit i stor mängd på isfält, som drifva omkring på Ishafvet. 



